Справа № 541/3298/24
Номер провадження 2/541/1219/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

18 листопада 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Дністрян О.М.,

при секретарі Докуніній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства імені Зубковського про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Батієнко Я.І., звернулася до суду з позовною заявою до Приватного підприємства імені Зубковського про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки. Свій позов мотивувала тим, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 2,212 га, кадастровий номер: :00:006:0076, цільове призначення - для ведення товарного сільськогоподарського виробництва, що розташована на території Миргородської територіальної громади (колишня Ярмаківська сільська рада Миргородського району Полтавської області). Даною земельною ділянкою на правах оренди користувалося Приватне підприємство імені Зубковського, на підставі договору оренди земельної ділянки від 26.12.2016, що зареєстрований 07.09.2017 року, номер запису про інше речове право 22230060 (далі - Договір). Право оренди за цим договором припинено 29.12.2023 у зв`язку із закінченням терміну, на який його було укладено. Відповідно до п. 4.1. Договору за користування вказаною в Договорі оренди Земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату у розмірі 14,5% за рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в п. 2.2. цього Договору. У пункті 4.2. Договору зазначено, що Орендар сплачує орендну плату протягом строку дії цього Договору в строк з 15 січня поточного року по 15 січня наступного. Станом на 16 січня 2024 року і до дня звернення до суду з позовною заявою відповідачем не виплачено орендну плату за користування земельною ділянкою позивача за 2023 рік. Просила стягнути із Приватного підприємства імені Зубковського на її користь суму заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 26.12.2016 у розмірі 9389,16 грн., а також судові витрати.

Ухвалою суду від 20.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.10.2024 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Батієнко Я.І. до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, просив задовольнити позову заяву.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без

поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, ст. 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ №031640 віл 10.06.2004р. належить земельна ділянка площею 2,21 га, кадастровий номер: :00:006:0076, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ярмаківської сільської ради, Миргородського району Полтавської області, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №360881937 (а.с. 7,9).

У ст. 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з таких підстав є відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Статтею 629 ЦК України закріплено обов`язковість виконання договору сторонами.

Статтею 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

У відповідності з ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що

перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право на земельну ділянку, а також право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У ст. 13 Закону України «Про оренду землі» надано визначення договору оренди землі, а саме договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору та зазначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, тому вольовий характер визначення строку не викликає сумніву. Таким чином, сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання.

26 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ПП ім. Зубковського було укладено договір оренди належної позивачці земельної ділянки б/н (а.с. 8), відповідно до якого строк дії договору укладено на 7 років.

Відповідно до п. 4.1 договору, за користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі 14,5 % за рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в п. 2.2. цього договору.

Пунктом 4.2. договору встановлено, що орендар сплачує орендну плату протягом строку дії цього договору в строк з 15 січня поточного року по 15 січня наступного.

Таким чином, строк дії договору закінчився 29.12.2023р.

Ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до положень абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про оренду землі», у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Згідно з інформацією в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером :00:006:0076 перебувала в оренді ПП імені Зубковського, номер запису про інше речове право 22230060, дата державної реєстрації 07.09.2017 року (а.с.9).

З урахуванням положень п. 4.1 договору оренди, укладеного між сторонами, розмір орендної плати за користування належної позивачу земельної ділянки складає 9389,16 грн за рік, яка підлягає стягненню з ПП ім. Зубковського на користь позивача.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Правнича допомога позивачу надавалася адвокатом Батієнко Я.І. на підставі договору про

надання правничої допомоги від 23 лютого 2024 року (а.с. 12). Вартість послуг згідно з зазначеним договором та описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом складає 3500,00 грн., тому суд дійшов висновку про стягнення витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 3 500 грн 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 280,354 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства імені Зубковського на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 26 грудня 2016 року за 2023 рік в розмірі 9389 (десять тисяч триста вісімдесят дев`ять) грн. 16 коп.

Стягнути з Приватного підприємства імені Зубковського на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. та витрати на професійну допомогу в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Приватне підприємство імені Зубковського, місцезнаходження за адресою: с. Ярмаки Миргородського району Полтавської обл., .

Суддя: О. М. Дністрян