МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2024 р. Справа № 370/1197/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) в особі представника, адвоката Оберемчук О.О., звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2 ), про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому вказала, що 11.07.2003 року між сторонами було укладено шлюб, відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №791.

Від спільного сімейного життя у сторін є двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є повнолітнім та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача у позовній заяві вказує на те, що позивачка з відповідачем, жили у спільному шлюбі, вели спільне господарство та намагались будувати міцні сімейні відносини. Проте вони не можуть порозумітися, як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми. Наразі позивачка з дітьми та відповідач проживають окремо. Відповідач матеріально не забезпечує ні дружину, ні дитину. Непорозуміння між ними можуть мати негативний вилив на психіку молодого організму дитини, формування поглядів на життя, в тому числі на життя в шлюбі, особливо щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою будь-якої сім`ї. Позивачка неодноразово звертала на це увагу свого чоловіка - відповідача по справі, але він повністю ігнорував та не реагував на її зауваження. З відповідачем вони неодноразово намагалися примиритись, проте вирішення цього питання до позитивних результатів не привело. В сімейних стосунках нічого не змінювалося.

У зв`язку із цим спроби примиритись не принесли результатів, позивачка прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове життя та зберегти нормальне бачення про сім`ю у їхніх спільних дітей.

Дитина проживає разом з матір`ю - позивачкою по справі. Враховуючи, що дитина є неповнолітньою та потребує значних матеріальних витрат, позивачка вважає за необхідне просити суд постановити рішення про розірвання шлюбу та стягнення на її користь аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 4000,00 грн. щомісячно з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовна вимога щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 4000 грн, обґрунтовується особливими потребами дитини відповідного віку, а саме: особливе вітамінізоване харчування, оскільки діти такого віку часто хворіють простудними захворюваннями, забезпечення якісним одягом з натуральних тканин, які не викликають алергію, забезпечення якісними канцтоварами, підручниками та іншими необхідним речами для дитини відповідного віку, придбання техніки для навчання, книг та загалом розумового розвитку, що забезпечить ефективний розвиток дитини.

Відповідач дитину матеріально не забезпечує. Але ж батьківство зобов`язує так само як і материнство. Інших утриманців зі слів позивачки у відповідача не має.

Місце перебування позивачки з дітьми з 04.06.2022 року й по тепер на території іншої країни за адресою вказаною за міжнародними стандартам: АДРЕСА_4.

Ухвалою суду від 07.05.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія ухвали від 05.07.2024 року та копія позовної заяви з додатками відповідачу надсилалися за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , поштове відправлення № 886 повернулося на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а тому відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки (поштового відправлення) вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, копія позовної заяви з додатками відповідачу надавалась наручно представником позивача, що підтверджується відповідною розпискою яка міститься в матеріалах справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_1 від 11.07.2003 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 22.07.2003 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, зроблено актовий запис №791. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « ОСОБА_5 », дружини « ОСОБА_5 ».

За час перебування сторін у шлюбі у них народилася дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області.

Доказів з приводу народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріали справи не містять.

Як вказала представник позивача, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, позивачка з відповідачем, жили у спільному шлюбі, вели спільне господарство та намагались будувати міцні сімейні відносини. Проте вони не можуть порозумітися, як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми. Наразі позивачка з дітьми та відповідач проживають окремо. Відповідач матеріально не забезпечує ні дружину, ні дитину. Непорозуміння між ними можуть мати негативний вилив на психіку молодого організму дитини, формування поглядів на життя, в тому числі на життя в шлюбі, особливо щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою будь-якої сім`ї. Позивачка неодноразово звертала на це увагу свого чоловіка - відповідача по справі, але він повністю ігнорував та не реагував на її зауваження. З відповідачем вони неодноразово намагалися примиритись, проте вирішення цього питання до позитивних результатів не привело. В сімейних стосунках нічого не змінювалося.

У зв`язку із цим спроби примиритись не принесли результатів, позивачка прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове життя та зберегти нормальне бачення про сім`ю у їхніх спільних дітей.

Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, при вирішенні вимог щодо стягнення аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і стягувача.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 4000 грн., обґрунтовується особливими потребами дитини відповідного віку, а саме: особливе вітамінізоване харчування, оскільки діти такого віку часто хворіють простудними захворюваннями, забезпечення якісним одягом з натуральних тканин, які не викликають алергію, забезпечення якісними канцтоварами, підручниками та іншими необхідним речами для дитини відповідного віку, придбання техніки для навчання, книг та загалом розумового розвитку, що забезпечить ефективний розвиток дитини.

Відповідач дитину матеріально не забезпечує дитину, а дитина проживає разом з матір`ю на території іншої країни за адресою вказаною за міжнародними стандартам: АДРЕСА_4.

Разом із цим, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем не надано, а долучений до матеріалів справи як доказ, який на переконання позивача, повинен підтверджувати факт перебування дитини на утримані матері за адресою « АДРЕСА_4 » суд прийняти не може, адже зміст даного документу суду не зрозумілий.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачкою не надано доказів того, що діти перебувають на її утриманні та проживають разом з нею, а матеріальне становище відповідача у свою чергу дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачкою. Доказів доходів, витрат, активів тощо стороною позивачки теж надано не було.

За таких обставин у задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів слід відмовити, а вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох з подружжя.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1211,20 грн. судового збору.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 206, 247, 265, 141, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрований 22.07.2003 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №791.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 15.10.2024 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , ел. пошта представника Оберемчук О.О. : ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя А.В. Косенко