Справа № 237/4257/24
Провадження № 2/237/918/24
12.11.2024 м. Курахове
Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Приходько В.А.,
при секретарі Ждановій А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -
ОСОБА_1 звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 квітня 2022 року між позивачем та ОСОБА_2 було досягнуто угоди на продаж об`єкта житлової нерухомості двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 58,6 кв.м., в тому житловою площею 32,4 кв.м.
На підтвердження наміру придбати майнопозивач, передала ОСОБА_2 грошові кошти у повному обумовленому ними розмірі в рахунок сплати за придбану квартиру. А відповідачка в свою чергу, написала розписку про отримання вищезазначеної суми грошей, за якою жодних претензій до позивача вона не має.
У зв`язку з необхідністю додатково витрачати кошти та час на перереєстрацію майна у встановленому законом порядку вони домовилися, що належним чином право власності на даний об`єкт правочину зареєструємо в подальшому, через певний проміжок часу.
В свою чергу ОСОБА_2 зобов`язалась до кінця липня 2022 підготувати відповідні оригінали документів на квартиру, які є необхідними для подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майна.
Однак після спливу терміну підготовки технічної документації необхідної для звернення до нотаріуса по питанню оформлення договору купівлі-продажу, відповідач не підготував документацію необхідну для оформлення в нотаріуса договору купівлі-продажу вказаного квартири.
Пізніше згодом позивач неодноразово намагалась зв`язатися з ОСОБА_2 з приводу нотаріального оформлення їх угоди, однак на даний час вона від свого зобов`язання ухиляється, по телефону постійно переносила дату оформлення угоди.
До теперішнього часу позивач не має можливості оформити з відповідачем договір купівлі - продажу, хоча гроші за продаж квартири відповідачем ОСОБА_2 отримані в повному обсязі. Позивач неодноразово прохала відповідача укласти договір купівлі-продажу у нотаріуса, на що відповіді не отримувала.
Вищевказаним майно, позивач користується та розпоряджається з квітня 2022 року по теперішній час, але зареєструвати право власності на своє ім`я не має можливості.
Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з тим, що укладення договору купівлі-продажу проведено з порушенням обов`язкової нотаріальної форми ОСОБА_1 не має можливості розпоряджатися в повному обсязі своїм власним майномта змушена звернутись до суду, оскільки інших способів захисту свого порушеного матеріального права не бачить.
У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.
Суд дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).
Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язовується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Усі істотні умови договору були використані обома сторонами, що підтверджується фактичними обставинами справи.
Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Таким чином, суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу квартири, водночас у зв`язку з тим, що укладення договору купівлі-продажу проведено з порушенням обов`язкової нотаріальної форми позивач не має можливості розпоряджатися в повному обсязі своїм власним майном. Судом встановлено, що всі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна його сторонами виконані у повному обсязі,покупцю було передано нерухомість, а продавцю передані грошові кошти, що підтверджується наявними у справі письмовими доказами.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 19, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 182, 220, 321, 328, 331, 334, 392, 655 ЦК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності - задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу від 30.04.2022 року двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 58,6 кв.м., в тому житловою площею 32,4 кв.м., між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконаним та дійсним.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт з електронним носієм № НОМЕР_2 , орган що видав 1474 право власності на двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 58,6 кв.м., в тому житловою площею 32,4 кв.м.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя В.А. Приходько