Справа № 646/7967/24
№ провадження 2/646/2924/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.24 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Благої І.С.,

за участю секретаря судового засідання Волікової Д.Д.

представниці позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області, третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради, про визнання права власності,

встановив:

Представниця позивача адвокат Романова Г.В. звернулася до суду в інтересах позивача з позовом, яким просить визнати за позивачем права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65,5 кв. м, житловою площею 27,9 кв. м., та складається з: житлового будинку літера «А»; два сараї - літера «Е» та «Ж»; вбиральня літера «Д», огорожа № № 1, 2.

Позов обгрунтований тим, що позивач є володіє вищевказаним нерухомим майном, яке було придбано ним на підставі договору про купівлю-продаж житлового будинку від 17.04.2000 року, який складений та посвідчений приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області Черняєвою А.О. та зареєстрований в реєстре за № 1525. Право власності на це майно зареєстроване в Куп`янському міжміському бюро технічної інвентаризації 25.04.2000 за реєстровим № 740 та вписане в реєстрову книгу під № 4. У ході збройної агресії російської федерації 17.02.2024 мало місце порушення законів та звичаїв війни військовослужбовцями підрозділів збройних сил, що полягали у здійснені обстрілів із невстановленого виду озброєння провулка Яровий у м.Куп`янськ Харківської області. В результаті цього житловий будинок був пошкоджений. Відповідний факт пошкодження будинку позивача зафіксований Куп`янським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та відкрите кримінальне провадження № 0000478 від 17.02.2024 за ч.2 ст.438 Кримінального кодексу України. У зв`язку з пошкодженням будинку позивача є необхідність подати заяву на отримання компенсації до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 р. № 381 «Про затвердження Порядку надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги єВідновлення. Відповідно до п. 3 ч. 13 зазначеного Порядку для отримання компенсації необхідно переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого запису, провести його реєстрацію. Проте здійснити реєстрацію права власності на будинок позивач, з причин викладених в Рішенні про відмову в проведенні реєстраційних дій № 73916717 від 02.07.2024 не може. Так, 28.06.2024 року позивач звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності на вищевказане нерухоме майно, додавши до заяви договір про купівлю-продаж житлового будинку від 17.04.2000 та технічний паспорт на цей будинок. За результатами розгляду заяви державний реєстратор встановив відсутність інформації про реєстрацію права власності у Реєстрі прав власності на нерухоме майно. У зв`язку з цим державний реєстратор направив запит до органу, який відповідно до законодавства проводив реєстрацію права власності до 2013. На цей запит від Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області надійшла відповідь №1924 від 21.07.2023, в якій зазначено, що зберігачем інвентарних справ на об`єкти нерухомого майна, розташовані на території Куп`янської громади, було визначено КП «Куп`янське БТІ», будівля якого через збройну агресію російської федерації в Україні була зруйнована, а саме комунальне підприємство (база даних, архівні справи, комп`ютерна техніка та інше) знищені. Таким чином, на цей час неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01 січня 2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в населених пунктах, що входять до складу Куп`янської громади. Відповідно до генерального плану (схеми) з технічного паспорту на спірне нерухоме майно на земельній ділянці розташовані: житловий будинок літера «А»; два сараї літери «Е» та «Ж», вбиральня літера «Д», огорожа № № 1 та 2. Враховуючи, що архів КП «Куп`янського БТІ» знищено, для розрахунків загальної та житлової площі було взято поверховий план з технічного паспорту на житловий будинок, в який внесені наступні зміни: - здійснено прибудову V до житлового будинку, - здійснено перепланування житлового будинку, а саме житлову кімнату у квартирі АДРЕСА_2 , поділено на окремі кімнати, де кімната 2-4 площею 12,8 кв.м, була розділена на кімнати 2-4 площею 6,4 кв.м та кімнату 1-4 площею 7.6 кв.м, яка відійшла до квартири АДРЕСА_3 . Таким чином, житлова площа будинку складає: кімната 2-4 площею 6,4 кв.м, кімната 1-4 площею 7,6 кв.м та кімнати 1-3 площею 13,9 кв. м. Тому, загальна площа житлового будинку згідно з поверховим планом, експлікацією, які виготовлені станом на 12.03.1985 рік, та експлікацією, яка виготовлена станом на 05.04.2000 рік, становить 65,5 кв.м та житлова площа будинку становить 27,9 кв.м.

Ухвалою судді від 19.07.2024 провадження у справі було відкрите.

Ухвалою суду від 29.07.2024 підготовче провадження у справі закрите, а справа призначена до судового розгляду.

У судовому засіданні представниця позивача підтримала позов та доводи, якими він обґрунтований.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання та подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представниця третьої особи, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, також не прибула у судове засідання, подала заяву про розгляд справи без її участі, а також письмові пояснення. У цих поясненнях представниця третьої особи зазначає, що 28.06.2024 до Департаменту реєстрації Харківської міської ради надійшла заява (за реєстраційним номером 61755788) щодо реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 . Повноваження державного реєстратора при проведенні державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначені статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з якою державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. Під час розгляду вказаної заяви було здійснено консолідований пошук інформації в Державному реєстрі речових прав та реєстрах до 2013 року, стосовно реєстрації речових прав на заявлений об`єкт нерухомого майна, в результаті якого встановлено, що зазначена інформація у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня. На підставі ст.10 вказаного Закону державний реєстратор направив до Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області запит № 3277/0/276-23 від 20.07.2023. Листом від 21.07.2023 за № 1924 (вх. № 3059/0/275-23 від 21.07.2023) Куп`янська міська військова адміністрація Куп`янського району Харківської області повідомила, що зберігачем інвентаризаційних справ на об`єкти нерухомого майна, розташовані на території Куп`янської громади, було визначено комунальне підприємство «Куп`янське БТІ», приміщення якого через збройну агресію російської федерації в Україні внаслідок обстрілів та пожежі повністю знищено, інвентаризаційні справи, службова документація, комп`ютерна техніка та бази даних також знищені, працівники на підприємстві відсутні; підприємство на час надання відповіді господарську діяльність не здійснює. Отже, розглянувши вищевказану заяву позивача від 28.06.2024 та документи, додані до заяви, з урахуванням отриманої інформації та відомостей реєстрів, державний реєстратор встановив наявність підстав для відмови в проведенні державної реєстрації права власності на спірний житловий, оскільки подані документи не дали змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно. 02.07.2024 державний реєстратор прийняв рішення № 73916717 про відмову в проведенні реєстраційних дій за заявою від 28.06.2024 № 61755788 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , керуючись пунктами 4, 5, ч. 1 ст. 24 вищезазначеного Закону, а також пунктами 18 та 23 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127. При цьому, враховуючи ситуацію, що склалася під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, та неможливістю державним реєстратором надіслати запит та отримати запитувану інформацію від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав до 2013 року, у зв`язку із знищенням, пошкодженням архівів таких підприємств в результаті воєнних дій, Департамент реєстрації Харківської міської ради направив лист до Міністерства юстиції України з проханням надати роз`яснення, яким чином діяти державним реєстраторам у таких випадках. Так, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. Листом від 12.06.2023 за № 75137/74555-9-23/8.4.4 Міністерство юстиції повідомило, що у такому випадку подані для проведення державної реєстрації прав документи, не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з копії довідки від 24.10.2023 №6326-, яка видана Управлінням соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, позивач взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за фактичною адресою проживання: АДРЕСА_4 .

Згідно з копією Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 21.07.2023 №1 позивач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Оливівка Куп`янського району Харківської області, має зареєстроване з 19.08.2010 місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , був придбаний позивачем на підставі договору про купівлю-продаж житлового будинку, який посвідчено 17.04.2000 приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області Черняєвою А.О. в реєстрі за №1525.

Ця обставина підтверджена копією вищезазначеного договору, предметом якого є купівля-продаж жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 477 кв.м.

За умовами договору за вказаною адресою розташований один очеретовий жилий будинок житловою площею 27,9 кв.м, який на плані земельної ділянки позначений літерою «А»; при будинку є надвірні будівлі та служби: два сараї (літ. «Е», «Ж»), вбиральня (літ. «Д»), огорожа (№1, 2).

На зазначеному вище договорі міститься відбиток штампу з написом від 25.04.2000 про те, що вказаний у цьому документі жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований у Куп`янському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за гр. ОСОБА_2 та записано до реєстрової книги №4 за реєстровим №740. Цей напис засвідчено печаткою міжміського бюро технічної інвентаризації.

В матеріалах справи міститься копія технічного паспорту на спірне нерухоме майно.

За даними експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку від 12.03.1985, яка міститься у технічному паспорті, на земельній ділянці площею 477 кв.м розташований жилий будинок літ. «А», а також сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», вбиральня літ. «Д» та огорожа «1,2.

Як вбачається з копії генерального плану (схеми) та поверхового плану вищевказаного будинку, 05.04.2000 були зареєстровані зміни, відповідно до яких у жилому будинку літ. «А» наявні наступні приміщення: жила кімната (приміщення №1-3) площею 13,9 кв.м, кухня (№1-2) площею 10,0 кв.м., комора (№ІІІ) площею 3,9 кв.м, сіни (№IV) площею 2,7 кв.м, сіни (№V) площею 5,8 кв.м.; жила кімната (№1-4) площею 7,6 кв.м, жила кімната (№2-4) площею 6,4 кв.м, кухня (№2-3) площею 9,8 кв.м, сіни (№І) площею 4,4 кв.м., комора (№ІІ) площею 2,0 кв.м.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію за позивачем права власності на спірне нерухоме майно. Про це свідчить копія Інформаційної довідки від 05.07.2024 №385635314 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майн, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

17.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №0000478 у зв`язку з повідомленням про наслідки обстрілу міста Куп`янська військовими рф, в результаті чого загинули люди та було пошкоджено майно, у тому числі, по АДРЕСА_1 (пошкоджено дах, вікна, сарай, двері заявник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

28.06.2024 позивач звернувся до Департаменту реєстрації Харківської міської ради з заявою (реєстраційний №61755788) про державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

02.07.2024 за результатами розгляду цієї заяви державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ісаєнко І.А. винесла рішення №73916717 про відмову в проведенні реєстраційних дій. Підставою відмови зазначено, що подані позивачем документи не надають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно.

У мотивувальній частині вищевказаного рішення державного реєстратора міститься інформація про відсутність результатів після здійснення під час розгляду заяви позивача консолідованого пошуку інформації в Державному речових прав та реєстрах до 2013 року щодо реєстрації прав на заявлений об`єкт нерухомого майна. Крім того, згідно з п.3 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор зобов`язаний перевірити факт проведення державної реєстрації прав, що виникли до 1 січня 2013 року, для чого запитує відповідну інформацію від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав. За інформацією, яка отримана від Куп`янської міської військової адміністрації (від 21.07.2023 №1924), зберігачем інвентаризаційних справ на об`єкти нерухомого майна, розташовані на території куп`янської громади, було визначено КП «Куп`янське БТІ» (Харківська обл., м.Куп`янськ, пл.Центральна, 23), будівля якого внаслідок збройної агресії російської федерації була зруйнована, а база даних, архівні справи, комп`ютерна техніка та інше знищені.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У цій справі позивач був вимушений звернутися до суду з позовом, оскільки держава фактично не визнає за ним права власності на спірне нерухоме майно, про що свідчить відмова державного реєстратора у проведенні реєстраційних дій.

Так, згідно з ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (ч.4 ст.3 цього Закону).

Положення п.3 ч.3 ст.10 Закону передбачають, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

На момент укладення позивачем договору про купівлю спірного нерухомого майна у квітні 2000 року діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації такого права.

Так, правова норма статті 128 Цивільного кодексу Української РСР визначала, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов`язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі.

Укладення угод як одну з підстав набуття права власності передбачалося і статтею 12 Закону України від 07.02.1991 № 697-XII «Про власність».

В подальшому з 2002 року по 1 січня 2013 року державна реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснювалася відповідними бюро технічної інвентаризації згідно з нормами Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002.

Пунктом 1.3 цього Тимчасового положення передбачалося, що реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації.

Пункт 1.4 положення визначав реєстрацію прав власності на нерухоме майно як внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв`язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об`єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів, за рахунок коштів особи, що звернулася до БТІ.

У вказаний період часу був прийнятий Цивільний кодекс України, який введений в дію з 01.01.2004 та яким було змінено підхід до визначення моменту виникнення права власності на нерухоме майно.

Так, відповідно до ч.1,2,4 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Крім того, 03.08.2004 набрав чинності Закон України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», сферою регулювання якого є відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості.

Вказаний Закон № 1952-IV надав визначення державній реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обмежень як офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (стаття 2 Закону).

Нормами ст.4 Закону № 1952-IV було встановлено принцип обов`язковості державної реєстрації прав, за яким обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Згідно з п.5 Прикінцевих положень Закону № 1952-IV реєстрація об`єктів нерухомості проводилася комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації до створення єдиної системи органів реєстрації прав, до якої за ст.5 Закону входять місцевими органами державної реєстрації прав виключно за місцем знаходження нерухомого майна, а саме: в містах Києві та Севастополі, місті обласного підпорядкування, районі, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру.

У цій справі державний реєстратор позбавлений можливості перевірити інформацію щодо фактів оформлення та/або реєстрації права власності на спірне майно за період з квітня 2000 року, коли позивач набув право власності на спірне майно, до 01.01.2013, коли повноваження з державної реєстрації прав власності на нерухоме майно були передані місцевими органами державної реєстрації прав.

Проте, відсутність об`єктивної можливості підтвердити факт оформлення та/або реєстрації права власності за позивачем на спірне майно у зв`язку зі знищенням будівлі, бази даних та документації КП «Куп`янське БТІ», а також відмова (незалежно від її правомірності) державного реєстратора провести реєстрацію права власності на спірне майно за позивачем, створили ситуацію, при якій позивач не може реалізовувати свої правомочності як власник майна, зокрема, щодо розпорядження цим майном, отримання передбаченої законом компенсації за знищення або пошкодження майна внаслідок збройної агресії російської федерації проти України тощо.

В той же час, Конституція України у статті 41 гарантує непорушність права власності та усі три правомочності власника: володіти, користуватися та розпоряджатися.

Невизнання державою права власності позивача на спірне майно є втручанням у це право, яке не переслідує легітимну мету та не є необхідним у демократичному суспільстві, а отже порушує гарантії, закріплені у статті 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

У вищевказаній справі Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правило за аналогією закону (а саме, статті 392 ЦК України) має застосовуватися не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, але лише за умови, що право на майно не зареєстроване за іншою особою.

У справі за позовом ОСОБА_2 не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність реєстрації права власності на спірне майно за будь-якою іншою особою.

При цьому у позивача наявний договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна, але з причин, які зазначені вище, цей документ не надає змоги позивачу беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, наслідком чого має бути державна реєстрація такого права.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки під час розгляду справи були підтверджені обставини, на які позивач посилається як на підставу свого позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 10, 13, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65,5 кв. м, житловою площею 27,9 кв. м., та складається з: житлового будинку літера «А»; два сараї - літера «Е» та«Ж»; вбиральня літера «Д», огорожа № № 1, 2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ; фактичне місце проживання (взятий на облік як внутрішньо переміщена особа): АДРЕСА_6 .

Відповідач: Куп`янська міська військова адміністрація Куп`янського району Харківської області, місцезнаходження: 63701, Харківська область, м.Куп`янськ, проспект Конституції, буд.3; ідентифікаційний код 44758728.

Третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради, місцезнаходження: 61003, м.Харків, майдан Павлівський, буд. 4; ідентифікаційний код 40214227.

Суддя І.С. Блага