Провадження № 2/750/110/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Маринченко О.А.,

секретар судового засідання Дудка Є.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс» про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

08 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс», в якому просить стягнути:

- з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» невиплачену суму страхового відшкодування в сумі 50000 грн.;

- з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс» майнову шкоду в сумі 83777 грн. 25 коп. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 1950 грн.

Обґрунтовано позов тим, що 12 листопада 2021 року близько 19 год. 00 хв. у Деснянському районі м. Чернігова по вул. 1 Травня (на даний час пр-т М. Грушевського), 131, водій ОСОБА_2 - працівник Товариства з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс», керуючи транспортним засобом «РУТА 25ПЕ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважним, не врахував безпечну дистанцію та під час руху в одному і тому ж напрямку та по одній і тій же смузі здійснив зіткнення із задньою частиною транспортного засобу «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. У повідомленні про ДТП (європротоколі) від 12 листопада 2021 року зазначено, що винним у настанні даної ДТП є водій ОСОБА_2 , який свою вину не оспорював та визнав, про що свідчить його підпис у графі 14 вказаного повідомлення. Власником транспортного засобу «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «РУТА 25ПЕ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Український страховий стандарт», яке свої обов`язки за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не виконало, належним чином розслідування страхового випадку не провело, страхове відшкодування позивачу не виплатило. Згідно з висновком № 345/1 додаткового експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 17 липня 2023 року, складеного експертом-автотоварознавцем ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту колісного транспортноо засобу автомобіля легкового «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 12 листопада 2021 року, з урахуванням ПДВ 20% - 22296 грн. 21 коп. у вартості робіт, складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки - 17 липня 2023 року складає 133777 грн. 25 коп. Ліміт відповідальності страховика по договору страхування цивільно-правової відповідальності у разі складання повідомлення про ДТП без виклику поліції станом на момент ДТП складав 50000 грн., а тому Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» повинно сплатити позивачу страхове відшкодування в сумі 50000 грн. У своюю чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс», як роботодавець винної в ДТП особи, - різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в сумі 83777 грн. 25 коп. (133777 грн. 25 коп. (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача) 50000 грн. (ліміт відповідальності страховика) = 83777 грн. 25 коп.), а також витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 1950 грн., у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 вересня квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

В установлений судом строк відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс» подав відзив на позов, в якому зазначив, що предметом даного спору є шкода, яка визначається різницею між страховою виплатою та шкодою, завданою в результаті ДТП. Так, розмір майнової шкоди, завданої в результаті ДТП, позивач визначає виходячи із висновку № 345/1 додаткового експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 17 липня 2023 року, яким встановлена вартість матеріального збитку власнику пошкодженого транспортного засобу, а тому розмір завданої шкоди не може визначатися розміром завданих збитків. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, висновок експертного автотоварознавчого дослідження зроблений лише 17 липня 2023 року, через більш ніж 1 рік та 8 місяців після того, як сталася ДТП. Також, з доказів, наданих позивачем не вбачається, що огляд пошкодженого автомобіля перед проведенням автотоварознавчого дослідження взагалі проводився, а також відсутні докази про участь в такому огляді представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс» та повідомлення його про час та місце проведення огляду, у зв`язку з чим проведення дослідження є незаконним. Таким чином, вимоги позивача не підтверджені належними та допустимим доказами, а саме: відсутні докази, які підтверджують факт проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та його вартість, вину Товариства з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс» в заподіянні шкоди та право позивача щодо володіння пошкодженим транспортним засобом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 січня 2024 року за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс» призначено в даній справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Чернігівському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 січня 2024 року залишено без змін.

29 квітня 2024 року ухвала суду від 09 січня 2024 року про призначення судової автотоварознавчої експертизи повернулася без виконання, оскільки станом на 22 квітня 2024 року оплата експертизи Товариством з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс» не здійснена.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 квітня 2024 року ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 січня 2024 року про призначення судової автотоварознавчої експертизи в даній справі скасовано.

У судове засідання позивач не з`явилася, її представник подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Також, у поданій заяві представник позивача уточнив позовні вимоги, заявлені до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», та просив стягнути невиплачене страхове відшкодування за виключенням суми франшизи, яка була відшкодована позивачу, у сумі 47400 грн. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися за адресою місцезнаходження відповідачів, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

12 листопада 2021 року о 19 год. 00 хв. в м. Чернігові по вул. 1 Травня (на даний час пр-т М. Грушевського), 131, сталася ДТП за участю транспортного засобу «РУТА 25ПЕ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 та транспортного засобу «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Учасниками ДТП ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було складено та підписано спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Так, з повідомлення слідує, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «РУТА 25ПЕ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху в одному і тому ж напрямку та по одній і тій же смузі здійснив зіткнення із задньою частиною транспортного засобу «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Транспортний засіб «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав пошкодження заднього бамперу, кришки багажника та заднього правого ліхтаря, а транспортний засіб «РУТА 25ПЕ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - пошкодження радіатора та вентилятора. ОСОБА_2 визнав себе винним у вчиненні ДТП (а.с. 15).

Власником автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 (а.с. 14, 113).

На момент ДТП транспортний засіб «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_8 , був забезпечений за договором № АТ 0045168 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у Публічному акціонерному товаристві «НАСК» «ОРАНТА». Строк дії договору з 17 березня 2021 року до 16 березня 2022 року. Страхувальник/власник полісу ОСОБА_9 .

Транспортний засіб «РУТА 25ПЕ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , станом на 12 листопада 2021 року був забезпечений за договором № 204049953 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Український страховий стандарт». Строк дії договору з 01 червня 2021 року до 30 листопада 2021 року. Страхувальник/власник полісу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс» (а.с. 16).

ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «РУТА 25ПЕ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на час ДТП перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс», що підтверджується копією наказу та не заперечується відповідачем.

Після настання дорожньо-транспортної пригоди позивач звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Листом від 04 лютого 2022 року № 123/В Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» повідомило, що позивачу необхідно подати заяву про виплату страхового відшкодування, зокрема, після отримання висновків автотоварознавчого дослідження (а.с. 17).

20 липня 2023 року адвокатом Сагаль С.В. в інтересах ОСОБА_1 було надіслано Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Український страховий стандарт» заяву про надання додаткових документів для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та запропоновано компенсувати потерпілій страхове відшкодування в сумі 47400 грн. (за мінусом франшизи 2600 грн.) (а.с. 18-19).

Відповідно до висновку № 345 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, складеного 30 грудня 2021 року експертом-автотоварознавцем ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 12.11.2021, з урахуванням суми ПДВ 20% у вартості робіт, складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки 12.11.2021, складає 91684 грн. 17 коп. Вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 12.11.2021, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, з урахуванням суми ПДВ у вартості робіт, складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки 12.11.2021, складає 80087 грн. 21 коп. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля легкового «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП 12.11.2021, у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості у сумі 0,0 грн., станом на дату оцінки 12.11.2021, складає 80087 грн. 21 коп. (а.с. 80-83).

Згідно з висновком № 345/1 додаткового експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, складеного 17 липня 2023 року експертом-автотоварознавцем ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу автомобіля легкового «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 12.11.2021, з урахуванням суми ПДВ 20% - 22296 грн. 21 коп. у вартості робіт, складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки 17.07.2023, складає 133777 грн. 25 коп. Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу автомобіля легкового «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 12.11.2021, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, з урахуванням суми ПДВ 20% - 19495 грн. у вартості робіт, складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки 17.07.2023, складає 116969 грн. 99 коп. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля легкового «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП 12.11.2021, у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості у сумі 0,0 грн., станом на дату оцінки 17.07.2023, складає 116969 грн. 99 коп. (а.с. 21-25).

Квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 67 від 17 липня 2023 року підтверджується сплата позивачем ФОП ОСОБА_4 1950 грн. згідно рахунку № 214 від 17 липня 2023 року (а.с. 44 на звороті).

За положеннями частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно із частинами першою-третьою статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушенного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із частинами першою, другою статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини першої статті 1192 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктом 1.12 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно із пунктом 1.3 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик).

На відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені в статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена в порядку, встановленому цим законом.

Згідно зі статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно із пунктом 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 12 листопада 2021 року, яке складене учасниками ДТП, відповідно до норм чинного законодавства, є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Розпорядженням Держкомфінпослуг № 698 від 17 листопада 2011 року «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України», яке було чинним на момент ДТП, визначено, що максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України з 01 лютого 2016 року становить 50000 гривень.

За вказаних обставин, суд знаходить підстави для стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» страхового відшкодування в сумі 47400 грн.

Щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс» збитків, суд додатково зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу змісту глави 82 Цивільного кодексу України слідує, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду».

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 Цивільного кодексу України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Тобто, наведені норми матеріального права дають підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Саме до таких висновків прийшла Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 05 грудня 2018 року в справі № 426/16825/16-ц, проаналізувавши норми статей 1187 та 1172 Цивільного кодексу України.

Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

За таких обставин, саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс», як роботодоваць особи винної у вчиненні ДТП, зобов`язане сплатити позивачу таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи всі зазначені вище положення законодавства та викладене, беручи до уваги те, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами розмір заподіяної позивачу шкоди/збитків, а тому суд знаходить підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс» на користь позивача 83777 грн. 25 коп. у відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та 1950 грн. у відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження.

Доводи представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс» про те, що останній не був присутнім при огляді транспортного засобу не заслуговують на увагу, оскільки виклик відповідача для участі в огляді транспортного засобу та його присутність при огляді не є обов`язковими (п. 5.1, 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092).

За вказаних обставин, наявні підстави для задоволення позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат.

Так, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Сагаль С.В. на підставі договору про надання правничої допомоги від 14 липня 2023 року (а.с. 45).

Згідно з розрахунком понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги від 08 вересня 2023 року вартість послуг, наданих позивачу адвокатом Сагаль С.В., становить 10000 грн. (а.с. 48).

Квитанцією до прибуткового касового ордера № б/н від 08 вересня 2023 року підтверджується сплата позивачем адвокату Сагаль С.В. 10000 грн. за договором від 14 липня 2023 року (а.с. 50).

Згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною третьою статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторонни або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторонни під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Керуючись одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, проаналізувавши детальний опис наданих адвокатом позивачу послуг, час, витрачений на їх надання, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, беручи до уваги складність справи та виходячи з критерію розумності і співмірності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правничу допомогу в даній справі, однак в сумі 3500 грн. з кожного.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс» про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 47400 грн. (сорок сім тисяч чотириста грн.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс» на користь ОСОБА_1 83777 грн. 25 коп. у відшкодування майнової шкоди та 1950 грн. у відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, а всього 85727 грн. 25 коп. (вісімдесят п`ять тисяч сімсот двадцять сім грн. 25 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс» на користь ОСОБА_1 по 665 грн. 63 коп. з кожного у відшкодування витрат по сплаті судового збору та по 3500 грн. з кожного витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт»; місцезнаходження: пров. Балтійський, 20, м. Київ; ідентифікаційний код 22229921.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Пассервіс-Люкс»; місцезнаходження: вул. Громадська, 60, м. Чернігів; ідентифікаційний код 32284593.

Суддя