Справа № 462/9204/23
УХВАЛА

16 жовтня 2024 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова Боровков Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

встановив:

30 листопада 2023 року Залізничним районним судом м. Львова видано судовий наказ № 462/9204/23 за заявою Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги надання теплової енергії у розмірі 5061 грн. 52 коп., копію якого боржник отримав 30 вересня 2024 року.

14 жовтня 2024 року боржник ОСОБА_1 подав до суду заяву про скасування судового наказу та заяву про поновлення пропущеного строку, оскільки судовий наказ він не отримував та не мав можливості подати заяву про скасування судового наказу у строки передбачені ст.170 ЦПК України, а з матеріалами справи ознайомився лише 30 вересня 2024 року. Окрім цього, зазначив, що 21 серпня 2007 року Залізничною районною адміністрацією ЛМР прийнято розпорядження №1006 про надання дозволу на відключення від системи опалення та гарячого водопостачання і влаштування електричного опалення приміщень електроприборами у квартирі АДРЕСА_1 , згідно з яким власникам вказаної квартири надано дозвіл відключення від централізованого опалення та гарячого водопостачання. Згідно з актом від 17 жовтня 2007 року, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП ЛМР зазначена квартира відключена від централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відтак її мешканці перестали отримувати відповідні послуги, які надаються ЛКП «Залізничнетеплоенерго». У зв`язку з наведеним, твердження ЛКП «Залізничнетеплоенерго», що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є споживачами, які не виконують умови п.1.1 Договору приєднання про надання послуг з централізованого опалення та централізованого водопостачання гарячої води ЛКП «Залізничнетеплоенерго» від 30 жовтня 2021 року не відповідають дійсності. У зв`язку з наведеним просить судовий наказ скасувати.

Вивчивши матеріали заяви, оглянувши матеріали справи № 462/ 9204/23, приходжу до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2012 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Згідно із ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику /стягувачу/ його право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки у заяві про скасування судового наказу заперечується безспірність вимоги ЛКП «Залізничнетеплоенерго», що є обов`язковою умовою для видачі судового наказу, а процесуальний закон зобов`язує суд у разі надходження заяви про скасування судового наказу і відсутності підстав для її повернення постановити ухвалу про скасування судового наказу, тому зазначена заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Щодо вимоги заявника про стягнення з ЛКП «Залізничнетеплоенерго» суми сплаченого судового збору за подання заяви про скасування судового наказу, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Положення ст. 164 ЦПК України не передбачають порядку розподілу судових витрат, а саме судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу. Частина 2 вказаної статті передбачає лише можливість врахування суми судового збору, сплаченої за видачу судового наказу, до суми судового збору, яка має бути сплачена стягувачем при зверненні до суду в порядку позовного провадження.

Крім того, норми ст. 171 ЦПК України також не передбачають відшкодування судових витрат на користь особи, яка звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, в тому числі за рахунок стягувача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу слід відмовити, оскільки відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, передбачено лише на користь заявника, який звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника, а чинним процесуальним законодавством не передбачено відшкодування боржнику судових витрат у виді судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

Щодо вимоги заявника про стягнення з ЛКП «Залізничнетеплоенерго» коштів у розмірі 5061 грн. 52 коп. та 134 грн.20 коп., які були стягнуті під час здійснення виконавчого провадження, то суд прийшов до наступних висновків.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Вирішуючи питання про поворот виконання судового наказу як одного із видів судових рішень, суд застосовує аналогію закону, оскільки ст. 444 ЦПК України прямо не визначено порядок повороту виконання скасованого судового наказу.

Проте, заявником не заявлено клопотання про поворот виконання рішення суду, а також не надано доказів про виконавче провадження, під час здійснення якого з ОСОБА_1 були стягнуті відповідні кошти.

Враховуючи наведене, вважаю, що у частині вимог про стягнення з ЛКП «Залізничнетеплоенерго» на користь заявника коштів у розмірі 5061 грн. 52 коп. та 134 грн.20 коп., які були стягнуті під час здійснення виконавчого провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 170, 171 ЦПК України,

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу задовольнити.

Судовий наказ Залізничного районного суду м. Львова від 30 листопада 2023 року № 462/9204/23 за заявою Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги надання теплової енергії у розмірі 5061 грн. 52 коп. скасувати.

У задоволені решта вимог відмовити.

Роз`яснити стягувачу його право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

Оригінал ухвали.