Провадження № 2-н/643/3446/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Афанасьєв В,О., розглянувши заяву ПрАТ «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «ВФ Україна» в особі представника ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором з ОСОБА_1 в розмірі 3846 гривень 06 копійка, а також судового збору в розмірі 242 гривні 24 копійки.

Ознайомившись з заявою та доданими до неї документами, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до положень ч. ч. 1-3 ст.163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 169 ЦПК України, після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня одночасно з копією судового наказу надсилає боржникові копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом із доданими до неї документами.

Відтак, боржник у разі видачі стягувачу судового наказу, крім його копії має отримати копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом із доданими до неї документами. Вказана норма реалізує забезпечення права боржника для подання заяви на скасування виданого судового наказу.

Представником ПрАТ «ВФ Україна» заява про видачу судового наказу подана до суду в електронній формі через систему "Електронний суд".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Частина 4 ст.163ЦПК України передбачає, що якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Відповідно до частини 6 та 7 статті 43ЦПК України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

За вимогами пункту 29 Розділу ІІІ "Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи", затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Матеріали заяви ПрАТ «ВФ Україна» не містять доказів надсилання боржнику копії заяви про видачу судового наказу з доданими до неї документами, а також стягувачем не надано суду доказів того, що боржник має зареєстровану офіційну електронну адресу.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Беручи до уваги викладене, стягувачу ПрАТ «ВФ Україна» належить відмовити у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, оскільки вона подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Роз`яснити стягувачу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою вимогою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

Керуючись статтями 3, 4, 5, 161, 163, 165, 166 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ПрАТ «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.О. Афанасьєв