Справа № 157/1204/23 Головуючий у 1 інстанції: Антонюк О. В.
Провадження № 22-ц/802/684/24 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Кота Сергія Івановича на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року Акціонерне товариство (далі АТ) «Таскомбанк» звернулося в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що 22 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № , за умовами якого позичальнику ОСОБА_1 був наданий кредит у розмірі 54 760 грн, строк користування - 24 місяці, річні проценти - 12,00 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,50 % від суми кредиту. Позичальник ознайомлений кредитодавцем у відповідності до вимог чинного законодавства у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною у статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», статтях 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги. Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Відповідно до пункту 5.1. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» позичальник зобов`язувався щомісячно у граничний термін повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти. У разі прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за кредитним договором позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач також зазначав, що 23 червня 2021 року права вимоги за цим кредитним договором відступлені AT «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАС ЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року. Відповідно до умов цього договору та витягу з Реєстру прав вимоги від 23 червня 2021 року до договору про відступлення права вимоги № ТАС ЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року позивач є новим кредитором позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 22 червня 2021 року.

Проте позичальник ОСОБА_1 свої зобов?язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 08 квітня 2023 року заборгованість позичальника за кредитним договором № від 22 червня 2021 року складає 91 317,83 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 52 667,24 грн; заборгованість по річних процентах (в тому числі прострочена) 10 751,31 грн; заборгованість по щомісячних процентах (в тому числі прострочена) 27 899,28 грн.

Покликаючись на зазначені обставини та уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд стягнути з відповідачки в користь банку заборгованість за кредитним договором від 22 червня 2021 року у розмірі 91 317,83 грн.

Рішенням Камінь - Каширського районного суду Волинської області від 28 лютого 2024 року у цій справі позов задоволено.

Ухвалено стягнути з відповідачки ОСОБА_1 в користь позивача Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № від 22 червня 2021 року у розмірі 91 317,83 грн, з яких 52 667,24 грн заборгованість по тілу кредиту, 10 751,31 грн заборгованість по річних процентах, 27 899,28 грн заборгованість по щомісячних процентах.

Стягнуто з відповідача в користь позивача судові витрати по справі у розмірі 2 684 грн.

Не погоджуючись з постановленим судовим рішенням, відповідачка ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кота С. І. подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув цю справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків (стаття 626 ЦК України).

Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За положеннями статей 1050, 1054 ЦК України (далі - ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

Зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, та у встановлений законом або договором строк (статті 526, 530 ЦК України).

Статтею 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобов`язанням.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов?язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов?язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов?язку первісному кредитору є належним виконанням (стаття 516 ЦК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Судом першої інстанції установлено, що 22 червня 2021 року між ТзОВ Фінансова компанія «Центр фінансових послуг» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № шляхом подачі заяви-анкети на отримання послуг у ТзОВ «ФК «Центр фінансових послуг», за умовами якого позичальник ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 54 760 грн на будь-які законні цілі зі сплатою 2,5 щомісячних відсотків, 12 відсотків річних на строк 24 місяці. Цього ж дня позичальник ОСОБА_1 підписала паспорт кредиту від ТзОВ «ФК «ЦФП» № 5475596 та заяву-анкету на отримання послуг від ТзОВ «ФК «ЦФП», що разом складає кредитний договір від 22 червня 2021 року (а. с. 6-9).

Крім того судом встановлено, що позичальник своїх зобов?язань за кредитним договором не виконала, внаслідок чого станом на 08 квітня 2023 року у відповідачки ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 91 317,83 грн, з яких 52 667,24 грн заборгованість по тілу кредиту, 10 751,31грн заборгованість по річних процентах, 27 879,28 грн заборгованість по щомісячних процентах, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом (а. с. 5, 67).

Будь-яких доказів на спростування розміру заборгованості відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором сторона відповідача суду не надала.

07 жовтня 2016 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг» та ПАТ «Таскомбанк» був укладений договір про відступлення права вимоги № ТАС ЦФР-10-2016, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору в порядку та строки, встановлені цим договором. Згідно з пунктом 3.4 цього договору право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до позичальника стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам, а також по відношенню до поручителів стосовно їх зобов?язань за договорами забезпечення. Разом із правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов?язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (а. с. 14-17).

На підтвердження передання права вимоги за зазначеним кредитним договором новому кредитору позивачем надано суду витяг з реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги № ТАС ЦФР-10-2016 від 23 червня 2021 року (а. с. 18).

22 червня 2021 року позичальник ОСОБА_1 особисто підписала повідомлення про відступлення права вимоги, в якому зазначено, що вона ознайомлена та згідна з відступленням права вимоги за кредитним договором № від 22 червня 2021 року в користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (а. с. 19).

Згідно зі статтею 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Таким чином, судом встановлено, що між ТзОВ «ФК «Центр фінансових послуг» і ОСОБА_1 22 червня 2021 року був укладений кредитний договір, вона була поінформована про умови кредитування, орієнтовану загальну вартість кредиту для позичальника, про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов?язань за кредитним договором, підписала паспорт кредиту, що містив графік платежів, порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення) тощо. Доказів повного та належного виконання позичальником ОСОБА_1 своїх зобов?язань за кредитним договором матеріали справи не містять.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову АТ «Таскомбанк».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Кота Сергія Івановича залишити без задоволення.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 лютого 2024 року у цій справі залишии без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді