Справа № 195/1133/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

19.11.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Скрипченко Д.М., за участю секретаря судових засідань Левкович Н.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду смт.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Івахненко Олександр Олександрович, до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду через свого представника, адвоката Івахненка О.О., з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення додаткового строку тривалістю в три місяці, з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с.Новокиївка, Нікопольського району Дніпропетровської області.

Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги тим, що в червні 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудого М.Є. для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану на території Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, яка належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 ; заповітом посвідченим приватним нотаріусом 19 березня 2012 року та зареєстрованим в реєстрі за №211, зі змісту якого ОСОБА_3 : «земельну ділянку, яка розташована на території Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, площею 6,300 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельна ділянка-пай № НОМЕР_2 ) заповідає ОСОБА_1 , 1964 р.н.».

Приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудий М.Є., постановою від 26.06.2024 року, відмовив позивачу в прийнятті заяви про прийняття спадщини, так як ним, відповідно до вимог ст.1270 ЦК України, пропущений встановлений 6-місячний строк для прийняття спадщини що, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат», унеможливлює вчинення нотаріальних дій по оформленню спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину.

Приватний нотаріус запропонував звернутися до суду для вирішення цього питання.

У зв`язку з вищенаведеним позивач змушений звернутися до суду із даною позовною заявою.

Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач у справі, ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, також подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що проти позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст.247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані представником позивача докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що в червні 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудого М.Є. для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану на території Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, яка належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 ; заповітом посвідченим приватним нотаріусом 19 березня 2012 року та зареєстрованим в реєстрі за №211, зі змісту якого ОСОБА_3 : «земельну ділянку, яка розташована на території Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, площею 6,300 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельна ділянка-пай № НОМЕР_2 ) заповідає ОСОБА_1 , 1964 р.н.».

Приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудий М.Є., постановою від 26.06.2024 року, відмовив позивачу в прийнятті заяви про прийняття спадщини, так як ним, відповідно до вимог ст.1270 ЦК України, пропущений встановлений 6-місячний строк для прийняття спадщини що, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», унеможливлює вчинення нотаріальних дій по оформленню спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину.

Приватний нотаріус запропонував звернутися до суду для вирішення цього питання.

Дана обставина підтверджується наявним у позивача зазначеним листом.

Про смерть ОСОБА_3 позивачу стало відомо тільки в кінці травня 2024 року від ОСОБА_4 , яка працює завідувачем відділу кадрів ТОВ «Славутич», якій невідома особа надала копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та заповіт. Позивач вважає, що свідоцтво про смерть і заповіт було надано саме ОСОБА_4 як представнику ТОВ «Славутич» родичами померлого, так як земельна ділянка, зазначена в заповіті, знаходиться в оренді ТОВ «Славутич».

Зазначені обставини підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права номер 15935940 від 10.01.2014 року; Договором оренди землі № 814 від 05 квітня 2012 року; інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 26.06.2024 року.

Позивач у справі не являється родичем померлого, йому не було відомо про смерть спадкодавця, повідомлення про смерть ОСОБА_3 не публікувались у регіональній пресі, а також нотаріусами не вчинялося дій щодо розшуку спадкоємців.

Позивач вважає, що він пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, незалежних від його волі та внутрішнього волевиявлення, так як бажав прийняти спадщину і своїми діями це підтвердив вступивши у фактичне володіння спадковим майном та звернувшись з питанням прийняття спадщини до нотаріуса коли у нього для цього виникла об`єктивна можливість.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Відповідачем по справі є ОСОБА_2 , який на момент смерті спадкодавця проживав разом із ним і відповідно до положень ст.1264 ЦК України відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом, що підтверджується довідкою №122 від 23.05.2024 року виданою виконавчим комітетом Марганецької міської ради.

При розгляді справ відповідної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються.

Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК.

Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин.

Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представник позивача просить суд, сплачений позивачем судовий збір зарахувати до держави та відповідно звільнити від сплати відповідача по справі.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 3, 4,9, 83, 229, 235, ч.2 ст. 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354,355 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Івахненко Олександр Олександрович, до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в три місяці, з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Новокиївка, Нікопольського району Дніпропетровської області.

Сплачений позивачем судовий збір зарахувати до держави та відповідно звільнити від сплати відповідача по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів.

Суддя: Д. М. Скрипченко