РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/23631/23

Провадження № 22-ц/4815/755/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "ВПК-Україна",

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_1 адвокатом Батогом Владиславом Васильовичем на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2024 року за заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сивака Андрія Юрійовича про зміну предмета позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-Україна" про зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-Україна" про зобов`язання вчинити певні дії.

31 січня 2024 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просить: прийняти заяву про зміну предмету позову; витребувати у ТОВ «ВПК-Україна» належним чином засвідчену копію свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 342312 від 10 січня 2024 року за заявкою m202004888 від 06 березня 2020 року; визнати недійсним свідоцтво України на знак для товарів і послуг № 342312 від 10 січня 2024 року за заявкою m202004888 від 06 березня 2020 року; заборонити ТОВ "ВПК-Україна" використовувати для товарів класу 30 Міжнародної класифікації товарів і послуг чай, позначення "ZaDinamo", згідно з заявкою m202004888 від 06 березня 2020 року, позначення "ЗаДинамо", що є схожими до ступеню сплутування (асоціювання) із торговою маркою, згідно свідоцтва України № 136804 від 25.03.2011 у будь-який спосіб, в тому числі нанесення його на будь-який товар, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення), застосування в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет; зобов`язати ТОВ "ВПК-Україна" вилучити з цивільного обороту в Україні та знищити товари із застосуванням позначень "ZaDinamo", "ЗаДинамо", нанесених на пакування "Чай чорний цейлонський подрібнений", виготовлені виробником ТОВ "Фіто Україна" на замовлення відповідача.

Заяву обґрунтовано тим, що згідно з відомостями Спеціальної інформаційної системи УКРНОІВІ (СІС) ТОВ "ВПК-Україна", на підставі заявки від 06.03.2020 року № m202004888, 10.01.2024 року, було видано Свідоцтво України на знак для товарів і послуг № 342312, яке, з огляду на викладені в позовній заяві обставини, має бути визнано у судовому порядку недійсним, у зв`язку з невідповідністю зареєстрованої торговельної марки умовам надання правової охорони, видачі свідоцтва, внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2024 року відмовлено в прийнятті заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сивака Андрія Юрійовича про зміну предмета позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Україна» про зобов`язання вчинити певні дії.

Повернуто представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Сиваку Андрію Юрійовичу заяву про зміну предмета позову.

Ухвала суду обґрунтована тим, що позивач, доповнюючи предмет позову про зобов`язання вчинити певні дії позовною вимогою про визнання недійсним свідоцтва, фактично пред`явив новий позов, оскільки змінив і підстави, і предмет позову, що суперечить положенням ч. 3 ст. 49 ЦПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 через свого представника адвоката Батога В.В. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

10.01.2024 року, тобто після відкриття провадження у справі, було опубліковано відомості про видачу відповідачу свідоцтва № НОМЕР_1 на торговельну марку "tea ZaDinamo The taste of the health life" за заявкою № m202004888 від 06.03.2020 року.

З огляду на видачу свідоцтва № 342312 на торговельну марку "tea ZaDinamo The taste of the health life", такій торговій марці надається правова охорона згідно із ст. 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг".

Крім того, відповідач отримав право використовувати відповідну торговельну марку.

Тобто, позовні вимоги позивача про заборону використання відповідачем відповідних позначень разом із зобов`язанням вилучити із цивільного обороту в Україні та знищити товари із застосуванням таких позначень та наявність прав на використання відповідного позначення, згідно свідоцтва № 342312, є взаємовиключними.

Фактично, захист порушених прав позивача унеможливлюється внаслідок законної (до моменту визнання недійсним) підстави для використання таких позначень видача компетентним органом свідоцтва.

З огляду на збереження вищезазначених первісних обставин, посилання позивача на нові обставини щодо видачі свідоцтва № 342312 на торговельну марку "tea ZaDinamo The taste of the health life", не вважається зміною підстави позову.

Просить суд скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду та вирішення питання про зміну предмета позову до суду першої інстанції.

27 травня 2024 року ТОВ "ВПК-Україна" подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що, при заявленні позовних вимог, обставинами, які підлягають встановленню, є факт використання іншими особами позначення, тотожного із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання це позначення і торговельну марку можна сплутати.

А вимога визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг потребує встановлення такої обставини як порушення порядку реєстрації позначень як торговельних марок.

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду таким вимогам відповідає.

В заяві про зміну предмета позову позивач просив: витребувати у ТОВ «ВПК-Україна» належним чином засвідчену копію свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 342312 від 10 січня 2024 року за заявкою m202004888 від 06 березня 2020 року; визнати недійсним свідоцтво України на знак для товарів і послуг № 342312 від 10 січня 2024 року за заявкою m202004888 від 06 березня 2020 року; заборонити ТОВ "ВПК-Україна" використовувати для товарів класу 30 Міжнародної класифікації товарів і послуг чай, позначення "ZaDinamo", згідно з заявкою m202004888 від 06 березня 2020 року, позначення "ЗаДинамо", що є схожими до ступеню сплутування (асоціювання) із торговою маркою, згідно свідоцтва України № 136804 від 25.03.2011 у будь-який спосіб, в тому числі нанесення його на будь-який товар, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення), застосування в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет; зобов`язати ТОВ "ВПК-Україна" вилучити з цивільного обороту в Україні та знищити товари із застосуванням позначень "ZaDinamo", "ЗаДинамо", нанесених на пакування "Чай чорний цейлонський подрібнений", виготовлені виробником ТОВ "Фіто Україна" на замовлення відповідача.

Виходячи з приписів ст. 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.1, 2 та 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 листопада 2021 року № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21) вказав, що за змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У пунктах 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

У вказаній постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Отже, цивільне процесуальне законодавство гарантує позивачу право на збільшення або зменшення розміру позовних вимог, змінити предмет або підстави позову. Водночас право на збільшення або зменшення розміру позовних вимог, зміну предмету або підстав позову не є абсолютним, подаючи такі письмові заяви заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо їх подання.

Статтею 189 ЦПК України передбачено, що завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмету спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Верховний Суд у постанові від 22 липня 2021 року у справі №910/18389/20 вказав, що зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 ЦК України, статті 20 ГК України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

При цьому Верховний Суд зазначив про те, що збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Заяву позивача про зміну предмету або підстав позову, можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно в її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісно підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №370/2201/15-ц звернув увагу на те, що доповнення позовних вимог новими вимогами та новими обставинами по своїй суті є новим позовом.

Матеріалами справи стверджується, що, позивач, діючи через свого представника ОСОБА_2 , доповнюючи предмет позову про зобов`язання вчинити певні дії позовною вимогою про визнання недійсним свідоцтва, фактично пред`явив новий позов.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що у заяві про зміну предмету позову від 30 січня 2024 року змінено як предмет позову, так і його підстави.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу про повернення заяви судом постановлено з дотриманням норм процесуального закону.

Відповідно достатті 375 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 369,374,375,383,384,389 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_1 адвокатом Батогом Владиславом Васильовичем залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського судуРівненської області від 25 квітня 2024 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.