Справа № 525/64/21
Провадження №6/525/20/2024

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судового засідання Хоменка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заінтересовані особи: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_1 , Миргородський відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про заміну стягувача у виконавчому провадженні,

у с т а н о в и в:

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні. В обґрунтування заяви посилається на те, що на виконанні у Миргородському відділі державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №66693222 відкрите на підставі виконавчого документа по справі №525/64/21 виданого Великобагачанським районним судом Полтавської області. Станом на дату подачі заяви виконавче провадження відкрите.

28.03.2024 між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №ПК-280324, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками АТ КБ «ПриватБанк», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н.

На підставі вищевказаних обставин заявник просив суд замінити вибулого стягувача: АТ КБ «ПриватБанк» на правонаступника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого документа №525/64/21 за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.

Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, у поданій заяві просив проводити розгляд справи без його участі.

Представник Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав на адресу суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник первісного стягувача АТ КБ «ПриватБанк», боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталися.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Оскільки усі учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, суд проводить розгляд справи з урахуванням положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом установлено, що на виконанні у Миргородському відділі державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №66693222 з примусового виконання виконавчого листа №525/64/21, виданого 10.08.2021 Великобагачанським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» боргу в розмірі 14530,51 грн. (а.с. 116).

28.03.2024 між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №ПК-280324, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками АТ КБ «Приватбанк», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором ( а.с. 117-121).

Відповідно до п. 4 вищевказаного Договору, моментом (днем) переходу до Фактора Прав вимоги ( у відповідній частині) є день підписання Сторонами відповідного Акту приймання-передачі відповідного Реєстру боргових зобов`язань, що відповідає частині Основних договорів за відповідним етапом відступлення Прав вимоги.

Акт прийому-передачі Реєстру боргових зобов`язань за Договором факторингу №ПК-280324 було підписано його Сторонами 28.03.2024 (а.с. 122).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За приписами ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Пунктом 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правовідносини, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована особа мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали державний виконавець своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, замінює назву сторони виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова державного виконавця долучаються до виконавчого документа при його направленні за належністю або поверненні його стягувачу чи до суду. Пунктом 2.14 даної Інструкції передбачено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником державний виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

У відповідності до положень частин 1 та 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 11 своєї Постанови №8 від 25.09.2015 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватися не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником. Тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення, є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верхового Суду України від 20.11.2013 у справі №6-122цс13, заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження; за таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (в цьому випадку вказуються статті ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на час розгляду ВСУ вищезазначеної справи).

Судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

При цьому, вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду. Про це вказав Верховний Суд у своїй постанові від 05.12.2018.

Отже, з урахуванням вищевказаних висновків, а також правових позиції ВСУ та ВС, які суд першої інстанції зобов`язаний застосовувати при розгляді справ, враховуючи також позицію про те, що по своїй юридичній суті заміна кредитора у зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом юридичного правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу і така заміна, при наявності відповідного судового рішення про задоволення вимог кредитора, що не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору та не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Положення статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод закріплюють право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» наголосив на гарантоване ст.6 Конвенції «право на суд», яке повинно розцінюватися не лише в аспекті права особи звернутися до суду за захистом своїх прав, а і як обов`язковість до виконання судового рішення. Тому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу з метою забезпечення положень статті 6 («права на суд»).

У цьому контексті системний аналіз ряду рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Алпатов та інші проти України», «Варава та інші проти України», «Робота та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України», якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого протоколу до конвенції з огляду на порушення права на виконання рішення суду протягом розумного строку) також засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що в повній мірі узгоджується з положеннями ст. 124 Конституції України.

З огляду на зазначене, відсутність можливості звернення заявника до органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень без зміни сторони у виконавчому провадженні не дає можливості ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» отримати задоволення за грошовими зобов`язаннями Боржника перед Кредитором, що є перепоною у завершенні судового провадження і в реалізації гарантованого Конституцією України «права на суд» та обов`язкового виконання судових рішень.

Тому, сукупність досліджених матеріалів за заявою ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та наявних доказів в межах доводів заяви дає підстави для висновку про можливість задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 247, 442, 446 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задовольнити.

Замінити стягувача Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого листа №525/64/21 виданого Великобагачанським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Я.В. Прасол