Справа № 931/535/24
Провадження № 2/931/215/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Гупалик А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

23.07.2024 року позивач через систему "Електронний суд" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.11.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №06.11.2023-100000337.

Згідно з умовами договору, сума кредиту становить 13000 грн, на строк - 140 днів з дати його надання. Процентна ставка фіксована незмінна в розмірі 1% за 1 день користування кредитом. Комісія пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 1950 грн. Сплата кредиту здійснюється згідно з графіком. Спосіб надання кредиту: перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача. Неустойка становить 130,00 грн за кожен день прострочки.

ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість у розмірі 33149,93 грн, яка складається з тіла кредиту в сумі 13000 грн, процентів в сумі 18199,93 грн та комісії в сумі 1950 грн, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором № 06.11.2023- 100000337 від 06.11.2023 року у розмірі 33149,93 грн, а також судові витрати у справі.

Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 29.07.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки тричі за її зареєстрованим місцем проживання, що повернулися суду органом поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи вимоги ч.8 ст.128 ЦПК України, такі судові повістки вважаються врученими відповідачці у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про її відсутність за адресою місцезнаходження. Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомила, будь яких клопотань, заяв, відзиву на позов від неї не надійшло.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 06.11.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №06.11.2023-100000337, в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Т169. Даний договір складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки, підтвердження укладення кредитного договору (а.с. 17-21).

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно з п. 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За п. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 1 Закону України "Про електронну комерцію").

Електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто ведення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно з умовами кредитного договору №06.11.2023-100000337 від 06.11.2023 року, сума кредиту становить 13000 грн. Строк - 140 днів з дати його надання. Процентна ставка фіксована незмінна в розмірі 1% за 1 день користування кредитом. Комісія пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 1950 грн. Сплата кредиту здійснюється згідно з графіком. Спосіб надання кредиту: перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача. Неустойка становить 130,00 грн за кожен день прострочки (а.с. 15- 18).

На виконання умов договору 06.11.2023 року відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 13000 гривень шляхом перерахунку на її банківський рахунок за допомогою системи LIQPAY, що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 24).

Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором.

Однак, відповідач не виконала свого обов`язку та не повернула наданий кpeдит в строк, передбачений договором.

Як вбачається із довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 06.11.2023-100000337 від 06.11.2023 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 33149,93 грн, з яких: 13000,00 грн основний борг, 18199,93 грн проценти, 1950,00 грн - комісія (а.с. 11).

Правильність наданих товариством розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. У спростування зазначених представником позивача доводів відповідачкою будь яких доказів не надано.

Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права.

Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи оферту Банку відповідач підписом у заяві визнає та погоджується на запропоновані Банком умови.

Визнання угоди відповідачем є факт користування картрахунком та використання кредитних коштів, що узгоджується з вимогами, передбаченими ч. 2 ст. 642 ЦК України, згідно яких, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «Споживчий центр»).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт отримання кредитних коштів та невиконання відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором №06.11.2023-100000337 від 06.11.2023 року щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісії, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, а також порушує права та законні інтереси кредитора у спірних правовідносинах, розмір боргу відповідачкою не спростовано, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, стягнувши з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 33149,93 грн, з яких: 13000,00 грн основний борг, 18199,93 грн проценти, 1950,00 грн - комісія.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 128, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ) заборгованість за кредитним договором №06.11.2023-100000337 від 06.11.2023 року у розмірі 33149 (тридцять три тисячі сто сорок дев`ять) грн 93 коп, з яких: 13000,00 грн основний борг, 18199,93 грн проценти, 1950,00 грн комісія, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба