ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/6904/23 Провадження№2/636/859/24
08 жовтня 2024 року Чугуївський міський суд Харківської області в складі: головуючого судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання Зіник А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє авдокат ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності.
Представник позивача адвокат Крицина Юлія Олександрівна звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги таким.
05.05.2021року між сторонами було досягнуто домовленості про укладення у майбутньому договору купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , та укладено в простій письмовій формі Договір про намір, відповідно до якого Продавець має намір передати у власність, а Покупець прийняти в термін до 10.08.2021 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Дійшовши згоди з продавцем в відношенні всіх умов майбутнього договору купівлі-продажу, 05.05.2021 року Позивач сплатив Відповідачу грошову суму в розмірі 5 300 доларів США (п`ять тисяч триста доларів США), а той в свою чергу передав Позивачу, як покупцю, ключі від належної йому частки житлового будинку, пообіцявши надати всю необхідну правову та технічну документацію для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.
Щодо підтвердження факту досягнення домовленості між сторонами було складено письмову розписку від 05.05.2021 року, яка свідчить про повне виконання Позивачем майбутнього договору купівлі-продажу.
Даний житловий будинок належить Відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.03.2006 року, виданого після смерті матері Відповідача ОСОБА_4 , нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстровано в реєстрі за №2-517.
Однак, з часу фактичного виконання умов договору купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 - передачі повної суми вартості, передачі правової та технічної документації на спірний об`єкт нерухомості та саме майно в користування позивачу, як покупцю, що є суттєвими умовами даного договору, до теперішнього часу, Відповідач уникає процедури оформлення відповідно до діючого законодавства України порядку переходу права власності нерухомого майна з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 , яка на даний час продовжує користуватися спірним майном.
Позивачем протягом усього часу неодноразового здійснювалися спроби щодо спонукання Відповідача, що є продавцем за усним договором купівлі-продажу, нотаріально оформити правочин з купівлі продажу 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Однак, не заперечуючи проти володіння Позивачем даним нерухомим майном, Відповідач не здійснив й досі передбачених діючим законодавством України дій, щодо оформлення переходу права власності на спірне нерухоме майно Позивачу.
На теперішній час, починаючи з січня 2022 року відсутній будь-який зв`язок з Відповідачем. На телефонний дзвінок не відповідає, за адресою знаходження спірного майна не з`являється. Місце знаходження останнього Позивачу не відоме. Відповідно до інформації, що міститься у свідоцтві про право на спадщину за законом від 31.03.2006 року, виданого після смерті матері Відповідача ОСОБА_4 , нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстровано в реєстрі за №2-517, спадкоємець ОСОБА_3 проживає у АДРЕСА_2 , російська федерація.
Позивач в судове засідання не з`явився, його представник надала заяву, в якій просила розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач до суду не з`явився, відзив на позов не подавав, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило.
У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зі згоди представника позивача, керуючись вимогами ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи.
За результатами судового розгляду на підставі повідомлених позивачем обставин справи та наданих ним доказів, встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини.
Згідно розписки від 05 травня 2021 року, написаної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він отримав від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суму 5 300 доларів США за продану ним 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , претензій до продавця не має.
На підтвердження домовленості між сторонами до суду надано Договір про намір, укладений в простій письмовій формі, відповідно до якого Продавець має намір передати у власність, а Покупець прийняти в термін до 10.08.2021 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.03.2006 року, виданого після смерті матері Відповідача ОСОБА_4 , нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстровано в реєстрі за №2-517, відповідачу належить 1/2 частка даного житлового будинку.
Згідно звіту про оцінку майна частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , зробленого суб`єктом оціночної діяльності КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 27.06.2021 року ринкова вартість частки майна складає 310 000, 00 грн.
Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.
Згідно з ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Згідно ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом, а ст.657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору не посвідченого нотаріально дійсним.
За положеннями ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові за № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.
Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язане з подальшим вирішенням суперечки про право.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.
На підставі ч.2 ст.220, 321, 328, 334 ЦК України, та керуючись ст.ст.258, 259, 264, 265, 273ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу, укладений 05.05.2021 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІНН невідомий) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІНН НОМЕР_1 ) в відношенні 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 дійсним з моменту його укладання.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІНН НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ю. М. Гніздилов