КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року

справа № 755/14678/21

провадження № 22-ц/824/5330/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року постановлене під головуванням судді Винниченко Л.М., у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 03.09.2021 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2018 по 01.08.2021 включно у розмірі 17 007,50 грн., з яких: основний борг - 15 209,96 грн.; 3% річних від простроченої суми - 462,82 грн; інфляційні втрати - 1 334,72 грн, та стягнення судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до рішення правління №199 від 05.10.2005 та Авізо №293 від 27.04.2006 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 переданий в експлуатацію та обслуговування ТОВ «Новобудова». ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 у вищезазначеному будинку на підставі свідоцтва про право власності від 22.02.2006. Позивач зазначає, що утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. У будинку, зокрема і квартирі АДРЕСА_2 , позивачем безперебійно надавались і надаються житлово-комунальні послуги. Однак, відповідач не сплачує за спожиті житлово-комунальні послуги, чим спричиняє позивачу збитки.

Вказує, що рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 від 09.06.2016 та від 09.12.2019 ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирному будинком. 28.02.2020 між ТОВ «Новобудова» та уповноваженими зборами співвласників будинку особами підписаний договір № 14-Б про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, відповідно якого ціна послуги з управління (крім квартир та нежитлових приміщень першого поверху) становить: 7,54 грн. (в тому числі ПДВ) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення в будинку. Враховуючи площу квартири АДРЕСА_2 - 95,10 кв.м., загальна вартість послуги з управління багатоквартирним будинком в період з 01.03.2020 по 01.11.2020 становить 717,10 грн. в місяць. До прийняття співвласниками будинку вказаного рішення позивач надавав відповідачу комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно укладеного між ТОВ «Новобудова» та ОСОБА_1 договору № 441 від 05.03.2006 на надання таких послуг. Тариф на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку, у тому числі і квартирі АДРЕСА_2 , в період з 01.07.2018 по 01.03.2020 встановлений Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 937 від 01.06.2018 та складає 6,79 грн./міс. за кв.м. загальної площі квартири, тобто по квартирі відповідача - 645,73 грн. в місяць. Починаючи з 01.08.2018 послуга з вивезення твердих побутових відходів стала окремою комунальною послугою, тому ціна послуги з утримання будинку зменшилась на 35,19 грн.

Позивач зазначає, що за період з 01.07.2018 по 01.08.2021 у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «Новобудова» у розмірі 15 209,96 грн. Посилаючись на ст. 625 ЦК України, позивачем також нараховано інфляційні втрати в розмірі 1 334,72 грн. та 3% річних у розмірі 462,82 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2018 по 31.07.2021 у розмірі 13 514,74 грн., інфляційні нарахування у розмірі 1 185,96 грн., 3% річних у розмірі 411,24 грн. та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн., а всього суму 17 381 грн. 94 коп.

У іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд оскаржуване рішення скасувати ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити. У доводах апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, порушив вимоги ст. 193 ЦПК України, оскільки ухвала про повернення зустрічної позовної заяви від 24.10.2022 року скасована постановою Київського апеляційного суду від 07.07.2023 року, відтак є обов`язковою підставою для скасування рішення. Вказав, що судом помилково поновлено процесуальний строк для подання позивачем відповіді на відзив.

Відповідач зазначає, що протоколи зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , на підставі яких позивачем укладено договір №14 - б від 28 лютого 2020 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є фальсифіковані.

Судом першої інстанції не забезпечено належним чином доступ до правосуддя шляхом розгляду в одному провадженні з первісним позовом зустрічного позову відповідача про визнання недійсним договору та відмовлено у задоволенні клопотання про витребування оригіналів документів щодо зборів співвласників для проведення почеркознавчої експертизи.

На зальних зборах співвласників 09.12.2019 року, які проведені із недотримання встановленого законом порядку, питання про визначення переліку та розміру витрат на управління будинку не вирішувалось, тому при укладенні оспорюваного відповідачем у зустрічному позові договорі позивачем незаконно установлені вартість послуги з управління багатоквартирним будинком, що є порушенням прав і законних інтересів відповідача.

Посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби» від 17 березня 2020 року, відповідач вважав незаконним нарахування і стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за період 17 березня до 01 серпня 2021 року. Вказує на неправильність здійсненого судом розрахунку судового збору.

Представник позивача у відзив на апеляційну скаргу зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази того, що тариф на послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій, встановлений Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) не відповідає Постанові КМУ №869 від 01.06.2011 року та рішення суду про їх скасування відсутні.

Усі рішення зборів співвласників будинку є чинними, відповідач не підтвердив належними доказами обставини їх скасування. Відповідач належним чином не виконує обов`язок оплати за спожиті ним послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходи з того, що відповідач не сплачує за житлово-комунальні послуги, у зв`язку із чим у останнього утворилась заборгованість, яка становить 13 514,74 гривень, 3% річних 411,24 гривень, інфляційні нарахування 1185,96 гривень.

Колегія суддів частково погоджується із висновком суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 , житловою площею 52,60 кв.м., загальною площею 95,10 кв.м., на підставі Свідоцтва про право власності від 22.02.2006, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (т. 1 а.с. 13).

Рішенням правління АТ ХК «Київміськбуд» від 05.10.2005 № 199 житловий будинок АДРЕСА_5 передано на баланс, обслуговування і експлуатацію без права відчуження ТОВ «Новобудова» (т. 1 а.с. 11).

05.04.2006 між позивачем ТОВ «Новобудова» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір № 441 про надання комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за умовами якого позивач забезпечує надання відповідачу вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг у квартирі АДРЕСА_4 , а відповідач оплачує такі послуги за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором (далі - договір № 441, т. 1 а.с. 14-15 зв.).

Між сторонами 05.04.2006 укладено Договір № 441/1 про надання додаткових послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (т. 1 а.с. 16).

Відповідно пункту 2.1 договору № 441, споживач ОСОБА_1 вносить щомісячно оплату за спожиті житлово-комунальні послуги за цим договором відповідно до визначених тарифів та розрахунків, показників лічильників, не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним.

Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку проведених 09 червня 2016 року за місцезнаходженням АДРЕСА_1 , оформленим протоколом від 04.07.2016 вирішено, серед іншого, що управителем багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_1 визначено ТОВ «Новобудова»; обрано уповноважених осіб співвласників під час укладення, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням (т. 1 а.с. 196-206).

Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку проведених 09 грудня 2019 року за місцезнаходженням АДРЕСА_1 , оформленим протоколом від 25.12.2019 затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 ; уповноважено ТОВ «Новобудова» на укладання з підрядною організацією договору про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів на умовах погоджених сторонами та здійснювати розрахунки зі співвласниками за спожиті послуги (т. 2 а.с. 28-91).

28.02.2020 між позивачем ТОВ «Новобудова» в особі генерального директора ОСОБА_2 , що діє на підставі Статуту, та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 в особі ОСОБА_3 (н/п № 2 ), ОСОБА_4 (кв. АДРЕСА_6 ), ОСОБА_5 (кв. АДРЕСА_7 ), ОСОБА_6 (кв. АДРЕСА_8 ), ОСОБА_7 (кв. АДРЕСА_9 ), що діють на підставі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 09 грудня 2019 року, та Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 09 червня 2016 року, укладено Договір № 14-Б про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (далі - договір № 14-Б, т. 1 а.с. 17-22).

Отже, вищевказаними рішеннями зборів співвласників багатоквартирного будинку від 09.06.2016 та від 09.12.2019 управителем будинку АДРЕСА_1 визначено ТОВ «Новобудова», затверджено умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 та 28.02.2020 укладено Договір № 14-Б між позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, яким визначено вартість таких послуг.

Рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку та договір № 14-Б про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у визначеному законом порядку недійсними не визнавались, договір не розривався, зміни до нього у межах спірного періоду заявлених вимог не вносились.

Відповідно частини 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

За змістом ст. 626, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно частини 1 ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції від 09.11.2017 № 2189-VIII, який був чинний на дату укладення договору № 14-Б), договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Згідно з частинами 1, 2, 5 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Відповідно до п. 1 договору № 14-Б про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 28.02.2020, управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб співвласників та мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладання індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку (п. 3 договору № 14-Б від 28.02.2020).

Згідно змісту п. 10 договору № 14-Б від 28.02.2020, ціна послуги з управління становить: 7,54 грн (в том числі ПДВ) на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та виключає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 6,46 грн. відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що міститься у додатку 5 до цього договору; винагороду управителю в розмірі 1,08 грн. на місяць.

За положеннями ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно з ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За визначенням пункту 14 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. (ч.2 ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Відповідно частин 1, 2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Згідно розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період

з 01.07.2018 по 01.08.2021, за ОСОБА_1 , як власником квартири АДРЕСА_10 , наявна заборгованість в розмірі 15 209,96 грн., що включає борг за: послуги з утримання будинку з 01.07.2018 до 01.03.2020, послуги з управління з 01.03.2020 до 01.08.2021 та вивезення твердих побутових відходів з 01.07.2018 до 01.08.2021 - з відрахуванням проведеної відповідачем оплати (т.1 а.с. 66).

Відповідач не надав суду доказів, що у спірний період позивачем послуги відповідачу не надавались, або надавалися в неповному обсязі чи неналежної якості, з претензіями щодо цього ОСОБА_1 до ТОВ «Новобудова» не звертався.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, відповідач не виконує зобов`язання щодо оплати за житлово-комунальні послуги, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Як вірно встановлено судом за період з 01.07.2018 по 31.07.2021 за відповідачем утворилась заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги та послуги з управління у розмірі 13 514,74 грн. (вартість послуг з утримання будинку 12 914,54 грн. + послуги з управління 12 189,85 грн. + вивезення побутових відходів у розмірі 2 165,04 грн. - перерахунок 668,63 грн. - оплата відповідачем послуг 13 086,06 грн.)

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Відтак, судом вірно взято до уваги правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13, від 16.12.2015 року у справі № 6-2023цс15.

ТОВ «Новобудова» заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 462,82 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 334,72 грн.

У частині заявлених позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат доводи апеляційної скарги відповідача щодо їх зменшення з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби» від 17 березня 2020 року є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 п.4 перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби» від 17 березня 2020 року на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Отже, обмежень щодо нарахування та стягнення 3% річних та інфляційних витрат зазначений вище Закон не містить.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 вересня 2022 року було відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Надано відповідачу строк для подання відзиву - 15 днів з дня вручення копії ухвали.

Відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення копія ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та додатками до неї була вручена відповідачу ОСОБА_1 04 жовтня 2022 року.

19 жовтня 2022 року у даній справі №755/14678/21 ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Новобудова» про визнання недійсним договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 24 жовтня 2022 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком недійсними подану у межах розгляду справи №755/14678/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - повернуто відповідачу ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 07 липня 2023 року ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 24 жовтня 2022 року про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 скасовано справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з ч.1 та п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки встановлені цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

У відповідності до ч.2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

З урахуванням предмету, характеру спору, суб`єктного складу його сторін, спір виник стосовно прав та обов`язків позивача та відповідача щодо утримання і управління спільним майном та оплати за надані послуги.

Згідно із ч.4 ст. 193 ЦПК України у випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Рішення у справі, яка переглядається ухвалено 29 листопада 2022 року. Підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження не було, оскільки ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви Дніпровського районного суду скасовано 07 липня 2023 року.

Клопотання ОСОБА_1 щодо подання та приєднання до матеріалів доказів апеляційний суд відхиляє. Судом не вирішувалось питання щодо визнання протоколу зборів співвласників недійсними, а тому подані докази не мають правового значення для вирішення цього спору.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не обґрунтовані та не можуть бути прийняті судом до уваги.

Судом першої інстанції в повній мірі досліджено усі обставини, правильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, та враховуючи положення ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді