Справа №751/7749/24
Провадження №2-о/751/168/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

при секретарі Курач В. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ріпкинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В :

27.08.2024 року від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Допи В.І. до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшла заява, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав по АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, зі своє матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вимоги заяви обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 12.02.2014 року. Родинні відносини між заявником та його матір`ю підтверджуються свідоцтвом про народження заявника. Зазначає, що на день смерті, ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що з лютого 2009 року та по день смерті ОСОБА_2 , разом з нею постійно проживав її син ОСОБА_1 (заявник) з невісткою ОСОБА_3 та онукою ОСОБА_4 однією сім`єю та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Ріпкинської селищної ради №55 від 05.08.2024 року. ОСОБА_2 мала тяжку хворобу, а саме злоякісне утворення від якого і померла, що підтверджується довідкою про причину смерті №43 від 12.02.2014 року і до дня її смерті, заявник разом зі своєю дружиною та донькою здійснювали постійний догляд за нею. Заявник допомагав матері у побуті, купував ліки, годував, здійснював обслуговування будинку, а після смерті матері здійснив її поховання. Тобто, з лютого 2009 року по 12.02.2014 року заявник та його мати були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Посилається, що після смерті матері ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме земельну ділянку площею 0,60 га, що розташована в с.Новоукраїнське, Чернігівського (колишнього Ріпкинського) району Чернігівської області та належала спадкодавцеві на праві приватної власності, що підтверджується державним актом на право власності на землю від 24.05.1995 року. Зазначає, що у серпні 2024 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу з питання щодо оформлення його спадкових прав щодо майна його померлої матері ОСОБА_2 , але отримав відмову на тій підставі, що на день смерті матері, він був зареєстрований за іншою адресою, а ніж за якою фактично проживав, а тому не є особою яка фактично прийняла спадщину. Також, приватним нотаріусом було роз`яснено заявнику, що з приводу встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем йому необхідно звернутись до суду. Отже, встановлення факту постійного проживання заявника разом з матір`ю на час відкриття спадщини, заявнику необхідно для можливості реалізації права на спадщину та належного оформлення його спадкових прав.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, про час та день слухання справи повідомлені належним чином, від представника заявника надійшла заява про розгляд заяви без її участі, заяву підтримує та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився. Через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд заяви ОСОБА_1 без участі їх представника. Стосовно задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечують.

Суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності заявника його представника та заінтересованої особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України).

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Як слідує зі змісту ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках.

Факти що мають юридичний характер це факти з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За умовами ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. За приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Новоукраїнське Ріпкинського району Чернігівської області у віці 79 років померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12.02.2014 року виконкомом Новоукраїнської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, актовий запис №02. (а.с.6)

Згідно довідки про причину смерті №43 від ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла у віці 79, причина смерті злоякісне новоутворення. (а.с.9)

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, а саме земельна ділянка, що знаходиться в селі Новоукраїнське Ріпкинського району Чернігівської області площею 0,60 га, що належала останній на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧН від 24.05.1995 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №372. (а.с. 7)

ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 , даний факт підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_2 від 23.02.1967 року, актовий запис №7, в якому батьками записані: батько - ОСОБА_5 , мати ОСОБА_2 . (а.с.5)

В силу ч.1 ст.1261 ЦК України, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після померлої матері ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.4 на звороті)

Проте, згідно довідки №42 від 07.04.2014 року виданої виконавчим комітетом Новоукраїнської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с.10)

Згідно довідки №55 від 05.08.2024 року виданої старостою Голубицького старостинського округу №5, ОСОБА_2 , 1934 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , на день смерті разом з нею проживали та вели спільне господарство: син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; невістка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.8)

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Частиною першою статті 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, він не заявив відмову від неї.

Як вбачається із заяви, оскільки заявник на час смерті матері ОСОБА_2 не був зареєстрованим за місцем реєстрації і проживання останньої, то оформити своє спадкове право на спадкове майно не виявляється можливим.

З роз`яснень викладених у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вбачається, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У постанові від 10.01.2019 року у справі №484/747/17 Верховний Суд України дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він мне проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкодавець не проживав зі спадкоємцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які надані позивачем та оцінені судом.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник не має іншої можливості документально підтвердити факт постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 , для реалізації свого права на отримання спадщини, оскільки на час смерті ОСОБА_2 12.02.2014 року був зареєстрований за іншою адресою.

З наявних письмових доказів, суд вважає доведеними обставини, на які посилається заявник, а саме дійсно, що ОСОБА_1 який є рідним сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , на день її смерті дійсно проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет та взаємні права та обов`язки.

Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета розгляду та логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 . Доказів, які б спростовували юридичний факт, який просить установити заявник, суду не надано і такі не встановлено.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Положеннями ст.80 ЦПК України установлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яку спадкоємець ОСОБА_1 фактично прийняв, оскільки постійно на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем.

Встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки встановлення зазначеного факту забезпечить реалізацію права на спадщину.

Даний факт інакше як у судовому порядку встановити неможливо, а отже вимоги заявниці слід задовольнити.

Керуючись п.5 ч.2 ст.293, ст.294, ч.2 ст.315, 316-319 ЦПК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ріпкинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постіно проживав по АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Заінтересована особа: Ріпкинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області (юридична адреса: 15072, Чернігівська область, Чернігівський район, смт Ріпки, буд.85, ) .

Повний текст рішення суду виготовлений 07.10.2024 року.

Головуючий - суддя О. Г. Деркач