Справа № 157/1928/24
Провадження № 2-н/157/41/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

20 листопада 2024 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Ходачинський Р.О., ознайомившись із заявою про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Проаналізувавши матеріали заяви про видачу судового наказу, суддя дійшов висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

На порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу не додано копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

До заяви додано Типовий договору постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики а комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500, у редакції Постанови від 10.06.2020 № 1080.

Згідно з п. 1.3 Типового договору - фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку.

Заявником до заяви не долучено заяви-приєднання, поданої споживачем ОСОБА_1 у встановленому порядку.

Представник заявника факт згоди споживача підтверджує нормою абзацу 2 п. 4 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496. Згідно з цією нормою - фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник.

Ця норма була чинною до внесення змін до Правил постачання природного газу. Постановою від 10.06.2020 № 1080, що набрала чинності 01.07.2020, пункт 4 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу замінено на інші, в яких відсутня норма про факт згоди споживача на підставі сплаченого рахунку.

Виписка з реєстру власника особового рахунку про фінансовий стан ОСОБА_1 не підтверджує факту та моменту укладення договору чи приєднання до Типового договору.

Заявником у заяві про видачу судового наказу не надано документів, що підтверджують безспірність приєднання споживача до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, тобто по суті не додано договору, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Крім того, на доданій до заяви копії особового рахунку місце реєстрації споживача ОСОБА_1 визначене за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 909614 від 18.11.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до визначення термінів у п. 1.4 Типового договору, Споживач це фізична особа, об`єкт якої фізично підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ. Заявником не надано документів, що підтверджують наявність у ОСОБА_1 такого об`єкта. Ці недоліки не дозволяють беззаперечно ідентифікувати ОСОБА_1 як Споживача відповідно до умов Типового договору.

Із поданої заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів не встановлюється виникнення у заявника права вимоги про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПк України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 164, 165, 260 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ», що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяРоман ХОДАЧИНСЬКИЙ