ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1433/20 Номер провадження 22-ц/814/2730/24Головуючий у 1-й інстанції Потетій А.Г. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Панченка О.О., Одринської Т.В.

за участю секретаря Галушко А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Прохур Наталії Іванівни, представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Попової Марії Юріївни на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року, ухвалене суддею Потетієм А.Г., у справі за позовом Полтавської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Полтавська міська рада, про визнання недійсним та скасування наказу, припинення права власності та повернення земельної ділянки.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

встановила:

У червні 2020 року Полтавська місцева прокуратура Полтавської області звернулася до суду першої інстанції в інтересах держави з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Полтавська міська рада, про визнання недійсним та скасування наказу, припинення права власності та повернення земельної ділянки.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року позовні вимоги Полтавської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Полтавська міська рада, про визнання недійсним та скасування наказу, припинення права власності та повернення земельної ділянки задоволено частково.

Припинено право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0068 площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, відомості про державну реєстрацію якої внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.09.2017 за №22504057.

Зобов`язано ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) повернути земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0068 площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, у власність Держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, ОСОБА_1 на користь Полтавської обласної прокуратури (м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави,7, р/р UA0006160, банк ДКСУ м. Київ, ) понесені судові витрати в розмірі 6306,00 грн./, тобто по 3153 ( три тисячі сто п`ятдесят три ) гривні з кожного.

В частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області від 04.09.2017 №9008-СГ «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність гр. ОСОБА_1 ділянки площею 0,12 га для індивідуального садівництва» - відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат не погодився відповідач Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

У поданій апеляційній скарзі начальник Управління просить скасувати рішення в частині стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області судових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення судового збору та покласти на позивача судові витрати.

При цьому посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неврахування позицій Верховного Суду по справах з аналогічними правовідносинами, та вважає, що суд безпідставно стягнув судовий збір з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Також на вказане рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 судових витрат подана апеляційна скарга адвокатом Прохур Н.І., яка представляє відповідача ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі адвокат Прохур Н.І., яка представляє відповідача ОСОБА_1 , просить скасувати рішення суду в оскаржуваній частині та ухвалити нове, яким відмовити у стягненні судових витрат з ОСОБА_1 , посилаючись на те, що звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки спір стосується його прав як учасника бойових дій.

У відзиві на апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Прохур Н.І. представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області просить апеляційну скаргу задовольнити та скасувати рішення суду в частині розподілу судових витрат, ухваливши нове про відмову у їх стягненні.

У відзиві на апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області представник Полтавської окружної прокуратури Коритний О.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає, що суд правильно розподілив судові витрати, так як спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача ГУ Держгеокадастру у Полтавській області.

Третя особа Полтавська міська рада про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином; свого представника до апеляційного суду не направила; клопотань про відкладення розгляду справи не подавала.

Її неявка не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , представника позивача ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та перевіривши судове рішення в межах заявлених вимог та доводів апеляційних скарг, приходить до висновку про їх задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно ст. 374 ч.1 п.2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ч.1 п.3,4 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Матеріалами справи встановлено, що Перший заступник керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, припинення права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0068, площею 0,10 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, запис про державну реєстрацію якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20 вересня 2017 року № 22504057, зобов`язання повернути земельну ділянку у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року позовні вимоги Полтавської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Полтавська міська рада, про визнання недійсним та скасування наказу, припинення права власності та повернення земельної ділянки задоволено частково.

Припинено право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0068 площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, відомості про державну реєстрацію якої внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.09.2017 за №22504057.

Зобов`язано ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) повернути земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0068 площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, у власність Держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, ОСОБА_1 на користь Полтавської обласної прокуратури (м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави,7, р/р UA0006160, банк ДКСУ м. Київ, ) понесені судові витрати в розмірі 6306,00 грн./, тобто по 3153 ( три тисячі сто п`ятдесят три ) гривні з кожного.

В частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області від 04.09.2017 №9008-СГ «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність гр. ОСОБА_1 ділянки площею 0,12 га для індивідуального садівництва» - відмовлено.

При ухваленні рішення суду в частині розподілу судових витрат, суд першої інстанції дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати у сумі 6306,00 грн підлягають стягненню з обох відповідачів в рівних частинах, по 3153,00 грн з кожного.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду, з огляду на наступне.

У відповідності з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

У частин шостій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом , за подання до суду позовної заяви немайнового характеру юридичною особою ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зверненні з позовом у червні 2020 року прокурором підлягав до сплати судовий збір за ставкою 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2021 року за кожну вимогу немайнового характеру (підпункт 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб на 01 січня 2020 року становив 2102 грн (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»).

Отже при зверненні прокурора з трьома позовними вимогами немайнового характеру (про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, припинення права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку) підлягав сплаті судовий збір на загальну суму 6306 грн (2102 грн *3).

Відповідно до платіжного доручення від 22 квітня 2020 року № 665 прокуратура Полтавської області (після зміни назви - Полтавська обласна прокуратура) сплатила 6306 грн. (том 1 а.с. 1,2).

Рішенням суду першої інстанції позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, натомість задоволено позовні вимоги про припинення права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0068 площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, запис про державну реєстрацію якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20 вересня 2017 року № 22504057 та зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області.

На підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог про припинення права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0068, площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту, запис про державну реєстрацію якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20 вересня 2017 року №22504057 та зобов`язання повернути земельну ділянку, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви у розмірі 4 204 грн необхідно компенсувати за рахунок держави.

Зазначене узгоджується з висновками щодо розподілу судових витрат, наданими Верховним Судом у постанові від 26.07.2023 у справі № 545/1450/20.

Керуючись статтями 367, 374 ч. 1 п.2 , 376 ч. 1 п.3,4, статтями 381, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Прохур Наталії Іванівни задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року в частині розподілу судових витрат скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення.

Компенсувати Полтавській обласній прокуратурі за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір в розмірі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року в іншій частині не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 19.11.2024.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Т.В.Одринська

О.О.Панченко