Справа № 524/6481/23
Провадження №2/524/460/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Лапік К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 07.10.2014 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 , останнй отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому збільшено до 45 000 грн.

Відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої обов`язки в повному обсязі у терміни і на умовах, передбачених кредитним договором.

Як вбачається з розрахунку позовних вимог, свого обов`язку ОСОБА_2 , належним чином не виконав і допустив значну заборгованість.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.06.2022 року.

Спадкоємцем ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , оскільки проживала разом зі спадкодавцем на момент його смерті.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 07.10.2014 року в розмірі 40738,46 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 02.11.2023 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду 18.03.2024 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач ОСОБА_1 просить розглянути справу без її участі.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 07.10.2004 року ОСОБА_3 підписав Анкету-заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якої відповідач отримавкредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому збільшено до 45 000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 56-57).

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.06.2022 року, серія НОМЕР_1 .

З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку із невиконанням ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань за вказаним вище кредитним договором станом на дату смерті позичальника утворилась заборгованість в сумі 40738,46 грн. яка складається із заборгованості: за простроченим тілом кредиту у розмірі 40738,46 грн. (а.с. 9-28).

Разом з тим визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Анкета-заява від 07.10.2014 року не містить відомостей про процентну ставку по кредиту, а також розмір та порядок нарахування неустойки (пені, штрафів) за порушення умов договору.

Позичальник своїм підписом в анкеті-заяві дав свою згоду на те, що вказана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» розумів позичальник та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг «ПриватБанку», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Наданий позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт судом до уваги не приймається, оскільки у вказаному витязі, зазначено чотири види кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна CONTRACN» «Універсальна GOLD» з різними відсотковими ставками. В той час як АТ «Приват-Банк» не надав суду доказів щодо типу виданої позичальнику кредитної картки.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19).

За таких обставин, стягненню підлягає виключно доведена позивачем заборгованість за тілом кредиту, якщо така заборгованість має місце.

Перевіряючи обгрунтованість вимог банку про стягнення заборгованості за тілом кредита, суд виходить з наступного.

На підтвердження позовних вимог банком, зокрема, надано розрахунок заборгованості та виписку про рух коштів по кредитному рахунку на ім`я ОСОБА_3

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04 липня 2018 року.

Дослідивши дані, що містяться у виписці по рахунку на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 29-55), судом встановлено, що за період з 07.10.2014 року по 09.06.2022 року ОСОБА_3 отримано кредитних коштів на загальну суму 787 520,19 грн., а внесено на погашення заборгованості кошти у розмірі 773 766,45 грн. З вказаної виписки також вбачається, що банк автоматично здійснював списання відсотків, шляхом їх зарахування до тіла кредиту, чим штучно його збільшив.

Оскільки позивачем не надано доказів погодження сторонами розміру відсотків за користування кредитом, то внесені ОСОБА_3 кошти йшли на погашення заборгованості по тілу кредиту.

З огляду на вищевикладене заборгованість позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором № б/н від 07.10.2014 року становить 13 753,74 грн. (787 520,19 грн. фактично отримані кошти) - 773 766,45 грн. (внесенні на погашення заборгованості кошти).

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою.

Згідно з статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Таким чином, у разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи - боржника за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців, у зв`язку з чим відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитним договором входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

При цьому, ч. 3 ст. 1268 ЦК України закріплено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (6 місяців від дня відкриття спадщини) він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до довідки Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15.09.2023 року № 8620/01-28 та копій паспортів позичальника та відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату смерті позичальника 09.06.2022 року, разом з ОСОБА_3 значилась зареєстрованою ОСОБА_1 , тобто відповідач є спадкоємцем, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. (а.с. 115-117, 125).

На виконання вимог ч.2 ст. 1281 ЦК України позивачем АТ КБ «ПриватБанк» 02.11.2022 року до Першої кременчуцької державної нотаріальної контори пред`являлася претензія кредитора та отримано відповідь, в якій зазначено, що претензію кредитора направлено до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори за місцем заведення спадкової справи.

23.11.2022 року на адресу АТ КБ «ПриватБанк» Третьою кременчуцькою державною нотаріальною конторою направлено відповідь № 1051/02-14, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведена спадкова справа. Спадкоємцям буде повідомлено про претензію щодо заборгованості по за померлим.

02.12.2022 року позивачем до спадкоємців позичальника направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги до кредитора спадкодавця, але заборгованість не сплачена.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення заборгованості по кредитному договору, укладеному 07.10.2014 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 , у даному випадку, входять до складу спадщини, то підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємця задовольнити вимоги кредитора АТ «Приватбанк» у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, заявила про відмову від прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню, а тому з відповідача належить стягнути на користь позивача фактично отримані кошти за кредитним договором б/н від 07.10.2014 року у розмірі 13 753,74 грн.

З огляду на часткове задоволення позову та стягнення на користь позивача 2272,27 грн., що становить 22 % від заявлених позовних вимог з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір в сумі

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 906,15 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 526, 549, 608, 610, 611, 626, 628, 629, 634, 638, 639, 651, 653, 1054, 1218,1219,1261,1268,1269,1282 Цивільного кодексу України, ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 247,258,263- 265, 272,273,280-289,354 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.10.2014 року у розмірі 13 753,74 грн. та у повернення сплаченого судового збору 906,15 грн.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Олена Предоляк