УХВАЛА

26 червня 2024 року

м. Київ

справа № 125/1284/23

провадження № 61-9088ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Піпка Андрія Миколайовича на постанову Вінницького апеляційного суду від 23 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області про визнання протиправними наказів, скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області (далі - Кузьминецький ПАЛ), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд:

- визнати протиправним наказ Кузьминецького ПАЛ № 122-К від 01 червня 2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити її на роботі на посаді викладача спецдисциплін у Кузьминецькому ПАЛ

з дня незаконного звільнення 01 червня 2023 року;

- стягнути з Кузьминецького ПАЛ на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день поновлення на роботі;

- скасувати наказ Кузьминецького ПАЛ № 195-к від 11 серпня 2023 року «Про місце перебування ОСОБА_1 під час простою»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Кузьминецького ПАЛ № 225-к

від 01 вересня 2023 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді викладача спецдисциплін

у Кузьминецькому ПАЛ з дня незаконного звільнення;

- стягнути з Кузьминецького ПАЛ на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день поновлення на роботі;

- стягнути з Кузьминецького ПАЛ на її користь моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 12 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним наказ Кузьминецького ПАЛ № 122-К від 01 червня 2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді викладача спецдисциплін

у Кузьминецькому ПАЛ з дня незаконного звільнення 01 червня 2023 року.

Визнано протиправним та скасовано наказ Кузьминецького ПАЛ № 195-к

від 11 серпня 2023 року «Про місце перебування ОСОБА_1 під час простою».

Визнано протиправним та скасовано наказ Кузьминецького ПАЛ № 225-к

від 01 вересня 2023 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді викладача спецдисциплін

у Кузьминецькому ПАЛ з дня незаконного звільнення 01 червня 2023 року.

Стягнуто з Кузьминецького ПАЛ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2023 року по 12 лютого 2024 року у розмірі 7 668,76 грн без вирахування податків та обов`язкових внесків.

Стягнуто з Кузьминецького ПАЛ на користь ОСОБА_1 моральну шкоду

в розмірі 40 000,00 грн.

Допущено судове рішення до негайного виконання в частині поновлення

ОСОБА_1 на роботі та в частині стягнення з Кузьминецького ПАЛ на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць

у розмірі 1 454,53 грн.

Стягнуто з Кузьминецького ПАЛ на користь ОСОБА_1 7 364,36 грн судових витрат при сплаті судового збору та 48 166,13 грн за надання правничої допомоги, пропорційно розміру задоволених вимог.

Додатковим рішенням Барського районного суду Вінницької області від 21 лютого 2024 року стягнути з Кузьминецького ПАЛ на користь держави 2 147,20 грн судового збору.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 23 травня 2024 року апеляційну скаргу Кузьминецького ПАЛ задоволено частково.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 12 лютого 2024 року та додаткове рішення Барського районного суду Вінницької області від 21 лютого

2024 року скасовано та ухвалено нове.

Позов ОСОБА_1 до Кузьминецького ПАЛ про визнання протиправними наказів, скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Кузьминецького ПАЛ на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Кузьминецького ПАЛ на користь ОСОБА_1 5 266,36 грн

у відшкодування витрат, понесених нею на правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАЛ у відшкодування понесених ним судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 11 389,95 грн.

Додатковою постановою Вінницького апеляційного суду від 31 травня 2024 року стягнуто з Кузьминецького ПАЛ на користь ОСОБА_1 493,76 грн понесених нею судових витрат по сплаті судового збору у суді першої інстанції, 1 212,20 грн

у відшкодування витрат, понесених нею на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, а всього 1 705,96 грн.

24 червня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Піпко А. М. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Вінницького апеляційного суду від 23 травня 2024 року (надійшла до суду 25 червня 2024 року), у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення, направити справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі представник заявника заявив клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження даного клопотання представник заявника надав витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, Верховний Суд урахував, що зазначені представником заявника обставини не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати, оскільки представником не надано суду касаційної інстанції доказів на підтвердження реального майнового стану (докази щодо відсутності інших доходів, майна тощо), який перешкоджає заявникові виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.

Дослідивши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки представником заявника не надано достатніх і належних доказів щодо розміру доходів заявника, а надані докази не відображають у повній мірі майновий стан заявника.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у 2023 році та заявляла, зокрема, позовну вимогу немайнового характеру (скасування наказу № 195-к від 11 серпня 2023 року «Про місце перебування ОСОБА_1 під час простою») та позовну вимогу майнового характеру про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Враховуючи викладене, за позовну вимогу скасування наказу та про відшкодування моральної шкоди заявнику необхідно сплатити судовий збір, оскільки за таку позовну вимогу позивачі не звільняються від сплати судового збору.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 073,60 грн; 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 13 420,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки заявник оскаржує судові рішення в повному обсязі, то заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги у сумі 4 294,40 грн, а саме:

1) Судовий збір за позовну заяву немайнового характеру - 1 073,60 грн;

2) Судовий збір за позовну заяву майнового характеру - 1 703,60 грн (50 000,00*1%=500,00 грн, а 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 073,60 грн);

3) Судовий збір за подачу касаційної скарги - 4 294,40 грн ((1 073,60+1 073,60)*200%=4 294,40).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Піпка Андрія Миколайовича про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору - відмовити.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Піпка Андрія Миколайовича на постанову Вінницького апеляційного суду від 23 травня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць