Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8909/24
Номер провадження 2/711/3084/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року суддя Придніпровського районного чуду м. Черкаси Демчик Р.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 , який діє в особі представника ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» про стягнення сум інфляційних втрат та річних, нарахованих на суму невиплаченого страхового відшкодування, -

встановив:

ОСОБА_1 , який діє в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» про стягнення сум інфляційних втрат та річних, нарахованих на суму невиплаченого страхового відшкодування.

В позовній заяві просить суд звільнити його від сплати судового збору, як споживача послуг по страхуванню майна, в розумінні та на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист порав споживачів»; стягнути з ПрАТ «СК «Саламандра» на його користь 118 272,32 грн., з яких: 25 717,90 грн. інфляційні втрати, 8 592,40 грн. 3 % річних, 83 962,02 грн. пеня, та судові витрати.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд враховує наступне.

Так, відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

За загальним правилом, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ст. 27 ЦПК України).

Як вбачається із змісту позовної заяви, місцем реєстрації позивача є АДРЕСА_1 , а місцем знаходження відповідача АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №902/919/17 роз`яснила, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Так, звертаючись до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, позивач посилається на те , що рішенням Придніпровського районного суду від 10.04.2024 року у справі № 711/8507/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Саламандра» про визнання частково недійсним договору страхування, стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та 3% річних задоволено частково.

Стягнуто із ПрАТ «СК «Саламандра» (, місцезнаходження за адресою: вул. Колективна, 10, м. Полтава, 36019) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) страхове відшкодування в розмірі 400 000 грн., інфляційні втрати в сумі 4 600 грн. 94 коп., 3% річних в сумі 2 988 грн. 49 коп., пеню в сумі 46 993 грн. 97 коп., а всього 454 583 грн. 40 коп.

13.06.2024 року, на виконання рішення суду, Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист.

19.06. 2024 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Худолєй А.С. відкрито виконавче провадження № 75346636 з примусового виконання виконавчого листа № 711/8507/23.

В рішенні Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.04.2024 року зазначено: «у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача пеню, інфляційні нарахування та три відсотки річних, обчислені за період з 12.01.2023р. по 14.11.2023р. на суму першої частини страхової виплати, що мала бути виплачена відповідачем позивачу в розмірі 120 000 грн. З урахуванням наведеної формули розрахунку пені її загальний розмір за період з 12.01.2023р. по 14.11.2023р. складатиме 46 993,97 грн., що відповідає розрахункам наведеним відповідачем у його відзиві».

Таким чином позивач вважає що він має право нарахувати та стягнути через суд з відповідача пеню, інфляційні та 3% річних на суму 120 000 грн., сплату якої прострочив відповідач, за період прострочення з 15.11.2023 року по 08.11.2024 року, та має право нарахувати та стягнути через суд з відповідача пеню, інфляційні та 3% річних на суму 280 000 грн., сплату якої прострочив відповідач, за період прострочення з 22.12.2023 року по 08.11.2024 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак підстав для застосування до позову альтернативної підсудності за вибором позивача, яка визначена ст. 28 ЦПК України, не вбачається, оскільки спірні правовідносини між позивачем та відповідачем не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Із п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживачів повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачене саме Законом України «Про захист прав споживача», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду.

Велика Палата Верховного Суду України у своїй постанові від 07.04.2020 по справі 743/534/16-ц визначила, що за пунктом 22 статті 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» у значенні цього Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право захистити свої порушені права шляхом звернення до суду з позовною заявою про усунення недоліків товару; про заміну товару неналежної якості на аналогічний товар належної якості; про розірвання договору і відшкодування понесених збитків; про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної товаром неналежної якості.

Проте позивачем у позовній заяві жодним чином необґрунтовано позовні вимоги відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» не визначено, яке право як споживача порушено відповідно до ст. 21 Закону, не наведено доводів, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються цим Законом.

Жодних позовних вимог, що стосуються захисту прав споживача позивачем не заявлено. Предметом позову в даному випадку є визнання незаконних дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, що не узгоджується із положеннями Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі цього, суд прийшов до переконання, що даний спір не підсудний Придніпровському районному суду м. Черкаси, оскільки місцезнаходженням відповідача є вул. Колективна,10, м. Полтава, 36019..

Також слід зазначити, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У Рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (SokurenkoandStrygun v. Ukraine) від 20 липня 2006 року, заяви № 29458/04 та № 29465/04, Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

На підставі зазначеного можна відокремити такі складові поняття «суд, встановлений законом», як: інституційна, процесуальна та компетенційна. При цьому порушення будь-якої із цих складових визнається фундаментальним порушенням права на справедливий судовий розгляд у практиці ЄСПЛ, що, як правило, тягне за собою скасування судового рішення у справі.

Так, компетенційна складова відбиває, з одного боку, правильне застосування правил юрисдикції, а з іншого використання судом при розгляді та вирішенні справ виключно повноважень, передбачених процесуальним законодавством. Суд має дотримуватися норм законодавства щодо правил предметної і суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції. Тобто, суд, який розглядає справу, повинен бути належним з точки зору наявності у нього повноважень на розгляд конкретної справи.

Тому, враховуючи наведені обстави, суд вважає, що дана позовна заява не підсудна Придніпровському районному суду м. Черкаси.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З матеріалів позову вбачається, що відповідач - ПАТ «Страхова компанія «Саламандра» знаходиться за адресою: вул. Колективна, 10, м. Полтава, що є територією Шевченківського району м. Полтави.

У зв`язку з цим суд вважає за необхідне, відповідно до п. 1 ч.1 ст.31 ЦПК України, направити справу до Октябрського районного суду м. Полтави (вулиця Навроцького, 5, Полтава, Полтавська область, 36000).

На підставі наведеного, керуючись ст. 31 ЦПК України,-

ухвалив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в особі представника ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» про стягнення сум інфляційних втрат та річних, нарахованих на суму невиплаченого страхового відшкодування передати для розгляду за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави (вулиця Навроцького, 5, Полтава, Полтавська область, 36000).

На ухвалу протягом 15 днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду.

Суддя: Р. В. Демчик