печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2024 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Етичної ради про захист честі, гідності та ділової репутації, -

В С Т А Н О В И В :

04 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Етичної ради про захист честі, гідності та ділової репутації, в якому останній просив спростувати неправдиву інформацію, зазначену в п.2 Рішення Етичної ради №73 від 01 листопада 2022 року про умисне невиконання ОСОБА_1 без поважних причин рішення Заводського районного суду від 31.10.2019 року та законних вимог державного виконавця по справі №487/5705/16.

12 листопада 2024 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої останній просив:

-Визнати недостовірною і такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію про порушення ним вимог ст.129-1 Конституції України шляхом умисного, без поважних причин, невиконання рішення Заводського районного суду від 31 жовтня 2019 року у справі №487/5705/16, поширену Етичною радою 30 листопада 2022 року на сайті «Судова влада України» (https://ec.court.gov.ua/ec/pres-centr/rishenna_er/73tka4enko) в Рішенні №73 від 01 листопада 2022 року, а саме (витяг з Рішення): "Невиконання ОСОБА_1 судового рішення, що набрало законної сили, завдає шкоди авторитету судової влади і є порушенням конституційного принципу, закріпленого у статті 129-1 Конституції України,"

-Зобов`язати Етичну раду спростувати інформацію про порушення ним вимог ст.129-1 Конституції України шляхом умисного, без поважних причин, невиконання рішення Заводського районного суду від 31 жовтня 2019 року у справі №487/5705/16, поширену Етичною радою 30 листопада 2022 року на сайті «Судова влада України» (https://ec.court.gov.ua/ec/pres-centr/rishenna_er/73tka4enko) в Рішенні №73 від 01.11.2022р., а саме, що(витяг з Рішення): "Невиконання ОСОБА_1 судового рішення, що набрало законної сили, завдає шкоди авторитету судової влади і є порушенням конституційного принципу, закріпленого у статті 129-1 Конституції України".

Дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 , додані до неї документи, слід дійти висновку, що у відкритті провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПІК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року в справі № 333/6816/17 (провадження № 14-87цс20) зроблено висновок, що:«ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. He відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи).

Як вбачається з уточнених позовних вимог позивача, останній просить спростувати інформацію, викладену в п.2 Рішення Етичної ради №73 від 01 листопада 2022 року.

Проте зазначені вимоги позивача не підлягають розгляду у суді у порядку будь-якого виду судочинства, оскільки не можуть розглядатись позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органах, для яких законом установлено інший порядок оскарження.

Як вбачається з позовної заяви 30 листопада 2022 року на сайті «Судова влада України» (https://ec.court.gov.ua/ec/pres-centr/rishenna_er/73tka4enko) Етичної рада опублікувала рішення №73 від 01 листопада 2022 року, яким кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_1 визнано таким, що не відповідає критеріям професійної етики та доброчесності для зайняття посади члена Вищої ради правосуддя.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відповідно до положень пунктів 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

За змістом частини четвертої статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, ВРП, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів ВРП, щодо питань обрання (призначення) на посади членів ВРП, звільнення їх з таких посад, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

На підставі пункту 3 розділу VII «Перехідні положення» КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо рішень, дій чи бездіяльності органів, які оцінюють членів ВРП відповідно до Закону № 1635-IX.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1635-IX усі справи, пов`язані з оскарженням рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), проводять оцінювання членів ВРП, щодо питань обрання (призначення), оцінювання членів ВРП підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції та Великій Палаті Верховного Суду як суду апеляційної інстанції.

Отже, Верховний Суд є судом першої інстанції для розгляду справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу, який має повноваження оцінювати членів ВРП. Цим органом є Етична рада як стосовно власне такого оцінювання, так і стосовно сприяння органам, що обирають (призначають) членів ВРП, у встановленні відповідності кандидата на посаду члена ВРП критеріям професійної етики та доброчесності.

Отже, подана ОСОБА_1 позовна заява відповідно до визначеної Кодексом адміністративного судочинства України підсудності належить до компетенції Верховного Суду та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

За правилами пункту 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 258-263, 353, 354, підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Етичної ради про захист честі, гідності та ділової репутації.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Л. Бусик