Провадження №2/512/313/24
"11" листопада 2024 р.
УХВАЛА

про забезпечення позову

11 листопада 2024 року суддя Савранського районного суду Одеської області Бростовська Н.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до громадян України ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та громадянина Турецької Республіки ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, на загальну суму 263144,25грн..

У позовній заяві позивач також просив про забезпечення позову, а саме - накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_4 .

Заява позивача про необхідність застосування заходів забезпечення позову мотивована тим, що відповідач ОСОБА_4 є громадянином Турецької Республіки, що створює підвищений ризик того, що у наслідок залишення ним території України це може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Розглянувши вказану заяву, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За правилами ч.2 цієї статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.ч.1, 6 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених ч.5 цієї статті; залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Частиною 1 ст.150 цього Кодексу встановлено, що позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.3 зазначеної статті заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є майнові вимоги щодо грошового відшкодування майнової та моральної шкоди у загальному розмірі 263144,25грн.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 20.02.2019р. у справі №754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В свою чергу, у своїй постанові від 11.01.2022р. у справі №639/6347/18 Верховний суд зазначає, що забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності сторін. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020р. у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) сформульовано висновок про те, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір. При цьому, постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 15.08.2024р. у справі №521/12736/24 відповідача ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, а саме: у тому, що він 15.07.2024р. о 10год. 24хв. за адресою АДРЕСА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Sonata, BH4145OI, виїжджаючи з прилеглої території по вул.Михайлівська, не надав дорогу транспортному засобу Audi A4, реєстраційний номер з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по вул.Мельницька, та допустив з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим водій ОСОБА_4 порушив п.10.2 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306.

Також, постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 15.08.2024р. у справі №521/12736/24 встановлено, що відповідач ОСОБА_4 дійсно є громадянином Турецької Республіки.

Між тим, наданими позивачем доказами підтверджено тільки розмір завданої матеріальної шкоди в сумі 143144,25грн.. Розмір моральної шкоди в сумі 120000,00грн. позивач не підтвердив, але просив суд відповідно до положень ч.3 ст.23 ЦК України визначити його під час судового розгляду справи.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_4 дійсно має забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Між тим, наведений захід забезпечення позову буде відповідати вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності щодо заявлених та документально підтверджених вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову у випадку, коли арешт буде накладено тільки на суму, що підтверджена наданими до справи доказами.

При цьому, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до значного ускладнення або неможливості виконання судового рішення, оскільки відповідач громадянин Турецької Республіки має можливість у будь-який час вільно лишити територію України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву про забезпечення позову.

Підстав для обов`язкового надання зустрічного забезпечення позивачем за ч.3 ст.154 ЦПК України на момент постановлення цієї ухвали суд не вбачає, а сама по собі заборона на розпорядження грошовими коштами не спричиняє завдання збитків відповідачу, внаслідок чого надання зустрічного забезпечення наразі недоцільне.

Про забезпечення позову суд постановляє ухвалу (ч.7 ст.153 ЦПК України).

Враховуючи наведене, керуючись ч.ч.1, 2 ст.149, п.1 ч.1 ст.150, ч.ч.1, 6-8 ст.153, ст.157, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у загальному розмірі 143144,25грн. (сто сорок три тисячі сто сорок чотири грн. двадцять п`ять коп.).

В іншій частині заяви - відмовити.

Копію цієї ухвали направити учасникам справи та державному виконавцю за місцем проживання ОСОБА_4 для негайного виконання.

Виконати вжиті заходи забезпечення позову негайно в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», на підставі цієї ухвали, яка має силу виконавчого документу.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її підписання, але з цього дня може бути оскаржена впродовж 15 днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду з правом обов`язкового поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги впродовж 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали.

Про виконання даної ухвали повідомити Савранський районний суд Одеської області не пізніше наступного дня з дня виконання ухвали суду.

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області Бростовська Н.О.