Справа № 202/3122/24
Провадження № 2/202/3114/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Ульянченко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктор Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2024 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з цим позовом до відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2024 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05.03.2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, до розгляду та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позову представник позивача, адвокат Коган Р.В. зазначив, що 31.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, було вчинено виконавчий напис, котрий зареєстровано в реєстрі за номером 8777.

Даним виконавчим написом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. пропонується стягнути заборгованість з ОСОБА_1 , який є боржником за Договором №0 від 20.08.2018 року, укладений з Акціонерним товариством «Укрсиббанк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором факторингу №141 від 24.06.2019 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

Стягнення заборгованості проводиться за період з 24.06.2019 року по 23.07.2020 року.

Сума заборгованості становить 15 266,46 грн., що складається: 15 098,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 168,45 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитним договором.

За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто із плати стягувача в розмірі 800,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

Таким чином, загальна сума заборгованості позивача становить 16 066,46 грн.

29.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличком В.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63155847.

Також 29.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличком В.А. було винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому проваджені ВП №63155847.

23.02.2024 року він, адвокат Коган Р.В., як представник позивача, звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А. з адвокатським запитом, котрий було направлено засобами поштового зв`язку, а саме Укрпоштою на адресу приватного виконавця, що підтверджується поштовою накладною та описом вкладення в цінний листз метою отримання належним чином засвідченої копії матеріалів виконавчого провадження ВП №63155847, проте відповіді на даний запит надано не було.

Також 23.02.2024 року ним, представником позивача, було надіслано засобом поштового зв`язку адвокатський запит, а саме Укрпоштою на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. з метою отримання наступної інформації та документів: на підставі яких документів було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 8777 від 31.08.2020 року; чи була перевірена безспірність вимог стягувача та на підставі яких документів вона підтверджується; надати належним чином засвідчені копії матеріалів нотаріальної справи ОСОБА_1 .

Відповіді на вказаний запит від Приватного нотаріуса київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. також надано не було.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача зазначає, що відповідачем для вчинення виконавчого напису не було надано затвердженого законодавством переліку документів, що підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором, а нотаріус не перевірив надані йому для вчинення напису документи, отже, вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження спірності вимоги кредитора, належними доказами якої можуть бути виключно первинні документи. Крім того, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було враховано п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172.

Договір №0 від 20.08.2018 року не було нотаріально посвідчено, як це передбачено переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться а безспірному порядку на підставі написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ №1172 від 29.061999 року.

Крім того, позивач не отримував письмову вимогу про усунення порушень за договором №0 від 20.08.2018 року.

Також представник позивача зазначив, що на сьогоднішній день редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

З огляду на зазначене, представник позивача, адвокат Коган Р.В., просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис за реєстровим номером 8777, вчинений 31.08.2020року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»заборгованості у розмірі 16 066,46 грн. та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. та витрати на надану правлву допомогу в розмірі 6 500,00 грн.

В судове засідання позивач не з`явився. Від його представника, адвоката Когана Р.В., надійшла заява, в котрій останній просив провести розгляд справи без його та позивача участі. Позовні вимоги підтримує та проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, відзив на адресу суду не направив. 05.06.2024 року від останнього надійшло клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу, в котрому представник відповідача просив провести розгляд справи без участі представника відповідача, відмовити ОСОБА_1 у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування чого зазначив, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» категорично не погоджується з доводами позивача та заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу в розмірі 6 500 грн., оскільки предмет у справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складення великої кількості процесуальних документів, витрачання значного часу на виявлення обставин справи.

Крім того, представник відповідача зазначає, що повністю заперечує та просить суд відмовити у відшкодуванні витрат на правову допомогу позивачу, так як сума та вид виконаної роботи є неспівмірними та не відповідають критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг; час витрачений на підготовку позовної заяви є невиправданим та явно неспівмірним зі складністю виконаних адвокатом робіт, оскільки проведення дій по даній справі не вимагає значного обсягу юридичної і технічної роботи, так само як сума на проведення консультації та підготовку заперечень/заяв/клопотань є явно неспівмірною з часом, затраченим на таку роботу.

Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. у судове засідання не з?явилися, про розгляд справи повідомлені.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за реєстровим номером 8777, про стягнення з ОСОБА_1 , яки й є боржником за Договором №0 від 20.08.2018 року, укладений з Акціонерним товариством «Укрсиббанк» у розмірі 16 066,46 грн., котра складається з 15 098,00 грн. заборгованості за сумою кредиту, 168,46 грн. простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 800,00 грн. плати зі стягувача.

Згідно виконавчого напису правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсиббанк» за кредитним договором є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на підставі Договору факторингу №141 від 24.06.2019 року.

Строк платежу за Договором №0 від 20.08.2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 24.06.2019 року по 23.07.2020 року.

Згідно зі статтею 18 ЦК України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.

Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 31.08.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 , то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 14 січня 2022 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Також судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у наявності правовідносин між сторонами, безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено без дотримання вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів.

Відповідно до письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, встановлено, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. всупереч нормам діючого законодавства вчинений не на нотаріально посвідченій угоді (кредитному договорі), укладеній між ОСОБА_1 та АТ «Укрсиббанк», нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості та не отримано всіх передбачених законом для цього підтверджуючих документів, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису за реєстровим номером 8777 таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (а.с. 1).

Що стосується відшкодування позивачеві витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 6 500,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

Представником позивача були надані: договір №23/02 про надання правничої допомоги від 23.02.2024 року; акт прийому-передачі до договору про надання правової допомоги №23/02 від 23.02.2024 року, згідно котрого виконавець надав, а замовник прийняв надані правничі послуги, передбачені Договором №23/02 про надання правничої допомоги від 23.02.2024 року, а саме: вивчив матеріали справи; проконсультував замовника та узгодив правову позицію; підготував та направив адвокатські запити приватному нотаріусу та приватному виконавцю4 підготував та склав позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська. Вартість наданих послуг становить 6 500,00 грн.; рахунок-фактуру №26/02 від 26.02.2024 року про надання правничої допомоги за договором №23/02 від 23.02.2024 року на суму 6 500,00 грн.

З урахуванням клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням складності справи, критерію розумності розміру судових витрат на правничу допомогу,співмірністю зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та значенням справи для позивача, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Керуючись ст.ст.4, 5, 10, 12,81,259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 31.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за Договором №0 від 20.08.2018 року, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Укрсиббанк», правонаступником усіх прав та обов?язків котрого на підставі Договору факторингу №141 від 24.06.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заборгованості за період з 24.06.2019 року по 23.07.2020 року в загальному розмірі 16 066,46 грн., котра складається з 15 098,00 грн. заборгованості за сумою кредиту, 168,46 грн. простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 800,00 грн. плати зі стягувача, зареєстрований в реєстрі за номером 8777, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»(інд. 79018, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, буд.1, корп.28, Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 211 (тисяча двісті одинадцять) грн. 20 (двадцять) коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.