Провадження № 2-о/686/510/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Козубович А.Т.,

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 , яка змінювала прізвище у зв`язку з одруженням.

Заявниця фактично прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з мамою та доглядала за нею. В 2018 році мати перенесла операцію, тому заявниця переїхала до неї, щоб здійснювати за нею догляд.

Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,0600 га, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру.

Постійне проживання спільно із спадкодавцем, встановлює для заявниці презумпцію прийняття спадщини, заяву про відмову від спадщини до нотаріальної контори заявниця не подавала.

Заявниця заяву підтримала та просила її задоволити. Заінтересована особа підтвердила факти та обставини, на які посилається заявниця.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , яка є матір`ю заявниці, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Заявниця змінювала прізвище у зв`язку з одруженням з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою повідомлено, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилась.

Заявниця фактично прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з мамою та доглядала за нею. В 2018 році мати перенесла операцію, тому заявниця переїхала до неї, щоб здійснювати за нею догляд.

Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,0600 га, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру.

Постійне проживання спільно із спадкодавцем, встановлює для заявниці презумпцію прийняття спадщини, заяву про відмову від спадщини до нотаріальної контори заявниця не подавала.

Заінтересована особа не висловила заперечень проти встановлення факту, про який просить заявниця.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів

Отже, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для встановлення заявленого факту.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 258,294, 315,319,354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , 1944 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно проживали з 2018 року і на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Повний текст рішення виготовлено 15 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя: З.А.Чевилюк