Справа № 407/3731/13
Провадження № 6/191/3/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Окладнікової О.І., за участі секретаря судового засідання Заламай О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого документу,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2024 року до суду звернулася ОСОБА_1 із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, боржник: ОСОБА_2 , яка обґрунтована тим, що 18.09.2013 року Антрацитівський міськрайонний суд Луганської області ухвалив рішення у справі № 407/3731/13, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнив. 30.09.2013 року Антрацитівським міськрайонним судом Луганської області було видано виконавчий лист по справі №407/3731/13. На підставі даного виконавчого листа Алчевським міським відділом державної виконавчої служби в Алчевському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження №40395542 від 24.10.2013 року. Відповідно до листа №6222/23.1-31 від 19.12.2023 року Алчевського ВДВС в Алчевському районі Луганської області всі документи відділу залишились на тимчасово окупованій території, в тому числі втрачено матеріали виконавчого провадження щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей. У зв`язку із цим просить видати їй дублікат виконавчого листа по справі № 407/3731/13.

Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» територіальну підсудність Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області визначено за Старобільським районним судом Луганської області.

Згідно Розпорядження Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», територіальну підсудність Старобільського районного суду Луганської області визначено за Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 08.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Заявник у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити.

Боржник у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Частиною 3 ст. 432 ЦПК України встановлено, що неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ОСОБА_1 зазначила у заяві, що 18.09.2013 року Антрацитівський міськрайонний суд Луганської області ухвалив рішення у справі №407/3731/13, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задовольнив.

Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області 25.03.2024 року було ініційовано відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області №407/3731/13 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.05.2024 року було відмовлено у відновленні втраченого судового провадження у справі №407/3731/13 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, оскільки, жодних рішень Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області за номером справи 407/3731/13 або номером 407/3731/13-ц стосовно сторін по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (ЄДРСР) не було знайдено. Також до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області матеріали цивільної справи №407/3731/13 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей зі Старобільського районного суду Луганської області не передавались.

Також ОСОБА_1 до своєї заяви додає лист Алчевського відділу державної виконавчої служби в Алчевському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.12.2023 року, згідно якого матеріали виконавчого провадження №40395542 від 24.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 , та виконавчий лист №2/407/1177/13 від 30.09.2013, виданий Антрацитівським міськрайонним судом Луганської області втрачено. Для відновлення втраченого виконавчого провадження було запропоновано звернутися до Алчевського відділу державної виконавчої служби в Алчевському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відновлення втраченого виконавчого провадження та дублікатом відповідного виконавчого документа.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Із наведеними конституційними положеннями кореспондується частина перша статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року в справі №1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року №3-рп/2010 у справі №1-7/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява №40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі №2-1053/10 (провадження №61 - 18169св18) зроблено висновок, що «при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист».

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Таким чином, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76,77,78,79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах справи за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документу відсутні будь-які докази та посилання на такі докази, які підтверджують факт втрати виконавчого листа, тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документу слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 433 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого документу відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Повна ухвала складена 25.06.2024 року.

Суддя О. І. Окладнікова