Провадження № 6/522/195/24
УХВАЛА

05 листопада 2024 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Міщенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про встановлення способу виконання рішення суду та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 522/17955/20 за позовом ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ), ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) про визнання договорів недійсними та скасування рішень державного реєстратора, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про встановлення способу виконання рішення суду та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 522/17955/20 за позовом ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ), ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) про визнання договорів недійсними та скасування рішень державного реєстратора, визнання права власності.

26 лютого 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення способу виконання рішення суду та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 522/17955/20 за позовом ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ), ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) про визнання договорів недійсними та скасування рішень державного реєстратора, визнання права власності. В заяві просить встановити порядок виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.104.2022 р. по цивільній справі №522/17955/20, наступним чином:

стягнути з ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 РНОКПП: НОМЕР_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 9278,75 грн.;

стягнути з ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 РНОКПП: НОМЕР_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 2317,14 грн.

Визнати виконавчий лист від 16.06.2022 р., який виданий Приморським районним судом м. Одеси на підставі рішення від 14.04.2022 по справі №522/17955/20 таким, що не підлягає виконанню.

Звертаючись до суду з заявою в порядку ст. 445 ЦПК України від 26.02.2024 року ОСОБА_1 обґрунтовує ст. 141 ЦПК України, ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, ст. 435 ЦПК України, ч. 1 ст. 1 Закону України Про виконавче провадження. Так, зазначає, що у виконавчому листі повністю перенесена резолютивна частина рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.04.2022 року без конкретизації кожного боржника. В подальшому вказана обставина призвела до збільшення обов`язків (відповідача) ОСОБА_1 . Також, ОСОБА_1 наголошує на тому, що прагне виконати рішення добровільно, а виконати рішення неможливо.

До суду від представника ОСОБА_2 адвоката Саінчук А.О. надійшли заперечення на заяву про встановлення способу виконання рішення та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в яких просила суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви (в порядку ст. 435 ЦПК України) про встановлення способу виконання рішення суду та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в повному обсязі. Заперечення обґрунтовувалося, що 13 лютого 2023 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Приморського районного суду м. Одеси. Постанова набрала законної сили, оскільки повністю відповідає Закону України Про виконавче провадження, що не заперечується стягувачем та боржником. Крім того, виконавчий лист повністю відповідає резолютивній частині рішення суду. Також, представник ОСОБА_2 наголосила на тому, що представник боржника немає процесуального права подавати заяву про встановлення порядку виконання рішення, подана заява зводиться до зміни рішення суду, яке набрало законної сили, відсутні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, що випливає зі змісту самої заяви, не визначає представник боржника яку саме помилку зробив суд у виконавчому документі.

05.11.2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Трубецька М.М. подала заяву про перенесення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю ознайомитися з матеріалами справи.

05.11.2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Саінчук А.О. подала заяву, в якій категорично заперечували проти перенесення розгляду справи, просила відмовити в задоволенні заяви (в порядку ст. 435 ЦПК України) в повному обсязі.

В судове засідання до суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були належно повідомлені.

За ч. 2 ст. 435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

З урахуванням встановленого процесуальним законом десятиденного строку розгляду заяви, а також декілька відкладень розгляду заяви за ініціативною представника ОСОБА_1 , суд враховує баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді заяви, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду заяви та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, та те, що сама по собі неможливість брати участь у судовому засіданні не є безумовною перешкодою для відкладення судового засідання, та керуючись вимогами ч. 2 ст. 435 ЦПК України вважає можливим розглянути заяву за відсутності учасників справи.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ), ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) про визнання договорів недійсними та скасування рішень державного реєстратора, визнання права власності задоволено.

Визнано договір дарування квартири під АДРЕСА_6 від 08 червня 2012 року, який укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Труш М.О. та зареєстрований в реєстрі за №371 від 08 червня 2012 року, недійсним.

Скасовано рішення державного реєстратора Манюти Сергія Васильовича Комунального підприємства Агенція реєстраційних послуг про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер рішення: 47366487, від 14 червня 2019 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Визнано договір купівлі-продажу квартири під АДРЕСА_6 від 20 червня 2019 року, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Пенчевим К.Л. та зареєстрований в реєстрі за №1-683 від 20 червня 2019 року, недійсним.

Скасовано рішення державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Одеського міського нотаріального округу Пенчева Констана Леонтійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 47437526 від 20 червня 2019 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Визнано за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на квартиру під АДРЕСА_6 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виселено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційного номеру облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , з квартири під АДРЕСА_6 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнуто з ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ), ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 37 115, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ), ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 9268,57 грн.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2022 року набрало законної сили 21 травня 2022 року.

Судом встановлено, що 13 лютого 2023 року Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постановив відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №522/179555/20 виданого 16.06.2022.

З постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що стягувач - ОСОБА_2 , боржник - ОСОБА_1 .

Так, ОСОБА_1 не оскаржував постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2023 року у ВП №71015686.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Суд встановив, що стягувач та державний виконавець не зверталися до суду із заявою в порядку ст. 435 ЦПК України, а боржником є ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №71015686, який не має процесуального права подавати заяву про встановлення способу або порядку його виконання в порядку ст. 435 ЦПК України.

Процесуальна можливість змінити спосіб або порядок виконання судового рішення не передбачає зміну судового рішення по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб, тобто така процесуальна можливість надана законом лише стягувачу або державному виконавцю.

ОСОБА_1 надав суду копію виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 16.06.2022 року.

Так, стаття 4 Закону України Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року № 1404-VIII містить вимоги до виконавчого документу.

Суд встановив, що виконавчий лист Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2022 року у справі №522/17955/20 відповідає вимогам закону, оскільки повністю відповідає резолютивній частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2022 року.

З інформації про виконавче провадження від 27.10.2024 року вбачається, що 02 жовтня 2023 року, тобто на момент подачі заяви ОСОБА_1 виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження.

23 травня 2024 року відповідно до ст.74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з постановою в.о. начальника відділу від 21.05.2024 року рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" визнано незаконним, а постанова №71015686 від 02.10.2023 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

24 травня 2024 року винесена головним державним виконавцем Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), Одеська області Білаш Євгенієм Геннадійовичем постанова про відновлення виконавчого провадження.

13 червня 2024 року державний виконавець Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), Одеська області Білаш Євгеній Геннадійович постановив постанову про зняття арешту з коштів.

13 червня 2024 року державний виконавець Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), Одеська області Білаш Євгеній Геннадійович виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №71015686 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження .

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд встановив, що виконавчий лист №522/179555/20 виданого Приморським районним судом м. Одеси 16.06.2022 виконаний повністю, а виконавче провадження закінчено на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження .

Суд зазначає, що судові рішення які набрали законної сили, є обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 129 Конституції України, стаття 18 ЦПК України).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Судове рішення (постанова, ухвала) - це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимоволі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Стаття 435 ЦК України, на підставі якої заявник звертається до суду, регулює питання відстрочення і розстрочення виконання рішення, зміну чи встановлення способу і порядку його виконання та жодним чином не регулює питання зміни рішення суду.

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Войтенко проти України" від 29.06.2004 (заява № 18966/02) ЄСПЛ нагадує свою практику про те, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті І Протоколу N 1 (994_535) (див. серед інших джерел, "Бурдов проти Росії (980_045), заява № 59498/00, параграф 40, ЄСПЛ 2002-III; "Ясіуньєне проти Латвії", заява №41510/98, параграф 45, 06.03.2003 року).

У справі "Глоба проти України" суд зазначає про те, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі "Сотіпgеrsoll S.A. проти Португалії", заява № 35382/97, п. 23, ЕСНR 2000-1V). Пункт 1 статті 6 Конвенції, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19.03.1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" (Ноrnsby v. Greece), Report 1997-II, п. 40; рішення у справі «Бурдов проти Росії» (Виrdov v. Russia), заява № 59498/00, п. 34, ЕСНR 2002-III та рішення від 06.03.2003 року у справі «Ясюнієне проти Литви» заява №41510/98, п. 27). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 07.06.2005 року у справі "Фуклев проти України" (Fикlеv v. Uкrаіпе), заява 71186/01, п. 84).

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі N 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Суд встановив, що виконавче провадження закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження.

За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виконавчий лист не містить помилок, судом встановлено, що виконавче провадження закінчено, у зв`язку з чим відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення заяви про встановлення способу виконання рішення суду та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 260, 353, 432, 435 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 (в порядку ст. 435 ЦПК України) про встановлення способу виконання рішення суду та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ), ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) про визнання договорів недійсними та скасування рішень державного реєстратора, визнання права власності залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Суддя