печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої діями Печерського районного суду м. Києва, що порушують права позивача, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся Печерського районного суду м. Києва з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України (далі - відповідач, ДКСУ)про відшкодування моральної шкоди, завданої діями Печерського районного суду м. Києва, що порушують права позивача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 09.10.2024 року матеріали справи передано головуючому судді Вовку С.В.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Вовк С.В. від 14.10.2024 заявлено самовідвід.

У зв`язку з цим, на підставі розпорядження № 464, 29.10.2024 було здійснено протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, та 01.11.2024 справу було передано судді Новаку Р.В. для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Новака Р.В. від 01.11.2024 заявлено самовідвід.

У зв`язку з цим, на підставі розпорядження № 485, 05.11.2024 було здійснено протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, та 05.11.2024 справу було передано судді Бусик О.Л. для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л. від 07.11.2024 заявлено самовідвід.

У зв`язку з цим, на підставі розпорядження № 494, 13.11.2024 було здійснено протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, та 13.11.2024 справу було передано судді Григоренко І.В. для вирішення питання про відкриття провадження.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як визначено положеннями частини першої-третьої ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь-які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Враховуючи наведене, а також той факт, що на переконання ОСОБА_1 шкода йому спричинена діями Печерського районного суду м. Києва, приходжу до висновку, що такі обставини можуть викликати сумніви у стороннього спостерігача щодо неупередженості судді, а тому вважаю за необхідне заявити самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 33, 36, 353 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої діями Печерського районного суду м. Києва, що порушують права позивача.

Передати матеріали позовної заяви для виконання вимог пункту 15.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 15.11.2024 року.

Суддя І.В. Григоренко