Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2024 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі :

головуючого судді Тептюка Є.П.

за участю секретаря Заїчко Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна, ТОВ «Смартфінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна, ТОВ «Смартфінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначено, що 31.08.2019 року приватним нотаріусом КМНО Разумовою О.І. було вчинено виконавчий напис № 22326 про стягнення із позивача на користь відповідача заборгованості. Також позивачу стало відомо про відкрите приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. виконавче провадження № 60597169 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Позивач зазначає, що вказаний виконавчий напис повинен бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, оскільки, зокрема, приватним нотаріусом в порушення вимог закону не було перевірено безспірність заборгованості за кредитом, а банком не було надано нотаріусу належний пакет документів, який давав би підстави для можливості вчинення нотаріусом виконавчого напису. Борг є спірним, виконавчий напис було вчинено не на нотаріально посвідченому договорі, а відтак наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 22326, вчинений 31.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І.

02.04.2024 року справа надійшла до канцелярії Черкаського районного суду Черкаської області.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 19.04.2024 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 19.04.2024 року, клопотання представника позивача про витребування доказів у даній цивільній справі було задоволено. Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумової О.І. належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 22326 від 31.08.2019 року.

Від позивача 21.05.2024 року надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача.

Позивач та його представник позивача з будь-якими іншими клопотаннями до суду не звертались. Уповноважена особа Фонду ГВФО на ліквідацію АТ "Банк Форвард" подав до суду пояснення, відповідно до якого просив в задоволенні позовних вимог відмовити. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Пояснив, що вимоги боргового зобов`язання ОСОБА_1 відступлено на користь ТОВ «Смартфінанс».

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 22.05.2024 року ТОВ «Смартфінанс» залучено до участі в справі в якостітретьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Третя особа приватний нотаріус КМНО Разумова О.І., надіславши до суду належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 22326 від 31.08.2019 року, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. пояснення на позов до суду не подала, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась.

Третя особа ТОВ «Смартфінанс» пояснення на позов до суду не подала, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 31.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. було вчинено виконавчий напис № 22326, відповідно до якого було запропоновано звернути стягнення із позивача на користь відповідача за період із 14.11.2017 р. по 12.02.2018 р. суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 45984,15 грн., та витрати за вчинення виконавчого напису в сумі 850,00 грн., а всього суму в розмірі 46834,15 грн.

В провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф (Павелків) Т.Л. перебуває виконавче провадження № 60597169 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису, та вчиняються дії щодо його примусового виконання.

Позивач вважає, що наявні підстави для визнання зазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з відсутністю безспірності заборгованості.

Сторона відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, вказувала на законність оспорюваного виконавчого напису, та відсутність підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що за приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок).

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ.

Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999р. в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 р. №6-887цс17.

Вивчивши матеріали справи та наявні у справі докази, суд вважає, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач не надав приватному нотаріусу необхідних та достатніх документів, зокрема, які підтверджують безспірність заборгованості.

Так, стороною відповідача не було надано суду докази на підтвердження належного відправлення та отримання позивачем заключної вимоги боржнику про погашення заборгованості, а боржник вважається належним чином повідомлений про вимогу щодо усунення порушень за кредитним договором в тому разі, коли відповідачем не лише відправлено на адресу такого боржника листа про усунення порушень за кредитним договором, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Суд вважає, що належне не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги відповідача.

Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Суд вважає, що стороною відповідача не надано суду переконливих доказів, які б свідчили про безспірність заборгованості позивача, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу.

І

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, направлення та отримання позивачем вимоги банку, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн. (за подачу позову).

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна, ТОВ «Смартфінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2326, вчинений 31.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою Ольгою Іванівною, яким запропоновано звернути стягнення зі ОСОБА_2 на користь АТ «Банк Форвард» за період із 14.11.2017 р. по 12.02.2018 р. суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 45984 грн. 15 коп., витрати за вчинення виконавчого напису в сумі 850 грн. 00 коп., а всього суму в розмірі 46834 грн. 15 коп.

Стягнути із Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Є. П. Тептюк