Справа № 342/1057/24
Провадження № 2/342/563/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , жителів АДРЕСА_1 , в якому просить ухвалити судове рішення, яким визнати за нею право власності на 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07 серпня 2024 року державним нотаріусом Городенківської ДНК розглянуто звернення позивача з приводу оформлення права власності на спадщину за заповітом після смерті бабусі (по маминій лінії споріднення) ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . При житті, ОСОБА_4 зробила письмове розпорядження на випадок смерті в користь позивача, оригінал заповіту поданий нотаріусу. На підставі поданих позивачем документів, нотаріусом прийнято рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки до спадщини входить будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке згідно Свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 11.08.1988 року зареєстроване як колгоспний двір. А тому, нотаріус позбавлена можливості визначити конкретний розмір частки спадкодавця у вказаному майні. 31 серпня 2022 року Городенківським районним судом розглянуто цивільну справу № 342/458/22 за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно за законом після смерті дідуся (по маминій лінії споріднення) ОСОБА_5 . Вказаним судовим рішенням ухвалено визнати за нею право власності на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , з яких: 1/5 в порядку оформлення права власності, як члена колгоспного двору та 1/5 в порядку спадкування за законом Позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом, фактично вступила в управління спадковим майном. Після смерті спадкодавця, позивач з сім`єю продовжує проживати у цьому житловому будинку, доглядає господарку, обробляє город. Поховання бабусі теж проводила позивач. На даний час нею виготовлено технічну документацію на будинок за власні кошти. Однак, не може належним чином реалізувати своє спадкове право за заповітом через обставини, вказані в постанові нотаріуса.

15 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання в справі на 12 вересня 2024 р. о 09.45 год. Витребувано від Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області, належним чином засвідчені копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Рашків Городенківського району Івано-Франківської області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Рашків Коломийського району Івано-Франківської області, Витяг зі Спадкового реєстру щодо спадкових справ та заповітів даних спадкодавців. У разі відсутності спадкових справ, надати відомості про їх відсутність.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності за кожним на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із таким позовом стала відмова державного нотаріуса Городенківаської ДНК ОСОБА_6 у вчинення нотаріальної дії через реєстрацію спадкового будинковолодіння, як колгоспний двір, що унеможливлює визначити частки спадкодавців. Позовні вимого визнають частково. Аналізуючи документи, подані позивачем за первісним позовом, станом на 15 квітня 1991 року (на час припинення існування колгоспного двору) в спадковому господарстві проживали та були зареєстрованими всі члени їх сім`ї, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Оформляючи своє право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , Городенківським районним судом Івано-Франківської області 31 серпня 2022 року ухвалено судове рішення у справі № 342/458/22. В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, що членам даного колгоспного двору належить по 1/5 частині. Тобто, всім членам колгоспного двору в їх сім`ї належать рівні частки по 1/5 будинковолодіння за вищевказаною адресою. Саме тому, позивачі за зустрічним позовом вважають, що ОСОБА_1 може оформити право власності на 1/5 частину вищевказаного господарства в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . А позивачі за зустрічним позовом претендують на 1/5 частку кожному, як членам колгоспного двору.

Ухвалою суду від 12 вересня 2024 року зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами(справа №342/1057/24, провадження №2/342/601/2024) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом (справа № 342/1057/24, провадження №2/342/563/2024), присвоєно об`єднаній справі № 342/1057/24, провадження №2/342/563/2024.

Призначене підготовче засідання 12 вересня 2024 р. о 09.45 год. було відкладено на 08.45 год. 07 жовтня 2024 року, у зв`язку з об`єднанням позовів.

07 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами.Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10.00 год. 06.11.2024 в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2).

Справу № 342/1057/24 (провадження № 2/342/563/2024) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, яка була призначена до розгляду на 10:00 год. 06.11.2024 знято з розгляду у зв`язку з тим, що суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М. з 06 листопада 2024 року по 07 листопада 2024 року перебувала у відпустці.

Учасники справи в судове засідання 20 листопада 2024 року не з`явилися.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 до суду подала заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі (позивачі за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до суду подали заяви, в яких просили розгляд справи проводити без них. Вимоги зустрічного позову підтримують в повному обсязі.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 11 серпня 1988 року Виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області, на підставі рішення цього ж виконкому № 134 від 13 липня 1988 року, в цілому домоволодіння, що складається із житлового будинку та господарських будівель та споруд, який розташований в АДРЕСА_2 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 . Дане домоволодіння зареєстроване в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_5 та записано в реєстрову книгу за № 167.

АДРЕСА_3 , перейменована на вулицю Шевченка, нумерація не змінилася, що доводиться довідкою № 14-136 від 26.06.2024, виданою Рашківським старостинським округом Городенківської міської ради.

Випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9941 від 28.09.2021 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок, будівлі та споруди по АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 зареєстровано в реєстровій книзі під реєстровим №167 за ОСОБА_5 (голова колгоспного двору) (форма власності приватна; частка - 1/1) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 11.08.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 134 від 13.07.1988 р.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Згідно запису з по господарської книги № 2 особовий рахунок № 01-109-1 Рашківського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, за адресою АДРЕСА_1 , розмір земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) становить 0,1000 га, що доводиться випискою з по господарської книги Рашківського старостинського округу № 14-137 від 26.06.2024.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ,встановлено, що житловий будинок споруджено в 1967 році, господарські будівлі та споруди споруджено в 1962, 1970, 1980 та 1988 роках.Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я", ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 станом на 05.08.2024 становить - 197750 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до статті 120 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI (далі - ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору у складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини.

Згідно з частиною другою статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

15 квітня 1991 року набув чинності Закон України від 07 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність», яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" передбачено, що Положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, були співвласниками у рівних частках у праві спільної власності на майно колгоспного двору.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Станом на 15.04.1991 в АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , голова сім`ї, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дружина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , дочка, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , онука, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , онук, що доводиться довідкою № 14-135 від 26.06.2024, виданою Рашківським старостинським округом Городенківської міської ради.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , після реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_14 з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , присвоєно прізвище « ОСОБА_9 », що стверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 15 вересня 2007 року.

Судом встановлено, що колишнім членам колгоспного двору ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належало по 1/5 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_16 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 86 років в с. Рашків Городенківського району Івано-Франківської області, про що 25 березня 2021 року складено відповідний актовий запис № 244, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 25 березня 2021 року.

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах . Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно копії спадкової справи № 142/2021, відкритої після смерті ОСОБА_5 , наданої суду нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Капріян С.В., вбачається, що спадкоємці 1 черги за законом - ОСОБА_4 (дружина спадкодавця), ОСОБА_2 , ОСОБА_11 (діти спадкодавця) подали нотаріусу, в установлений законом строк, заяву про відмову від спадщини. Позивач є онукою спадкодавця, та як спадкоємець за законом 5 черги, 09.04.2021 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом на спадкове майно свого діда ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Також 11.06.2022 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно (свого діда ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Їй 11.06.2022 видано чотири свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 540, № 541, № 542, № 543, на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Рашків Городенківського району Івано-Франківської області, площею: 0,4277 га, кадастровий номер :01:002:0096; та для ведення товарно сільськогосподарського виробництва площами 1,0061 га, кадастровий номер :01:002:0012; 0,0277 га, кадастровий номер :04:001:00169; 0,3717 га, кадастровий номер :03:002:0141, що розташовані на території Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, що належали померлому на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії: ЯИ № 204310, ЯЖ № 157419, ЯЖ № 156351, ЯЖ № 156664.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2022 року по справі № 342/458/22 (провадження № 2/342/360/2022), що набрало законної сили 10.10.2022, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 про визнання права власності на житловий будинок задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського району) Івано-Франківської області. В даному рішенні суду зазначено, що «Досліджені судом докази підтверджують, що позивачка, як спадкоємець за законом, після смерті діда ОСОБА_5 успадкувала також 1/5 частки у житловому будинку по АДРЕСА_1 , яка належала померлому як члену колишнього колгоспного двору, однак немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на дане нерухоме майно. Крім того, позивачці належить 1/5 частки у даному житловому будинку, як члену колишнього колгоспного двору, що разом становить 2/5 частки».

Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності майна № 313447820, сформованого 27.10.2022, та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 390490982 від 12.08.2024, доводиться, що 25.10.2022 внесено запис про право власності/довірчої власності 48253649, про власника 2/5 частки (форма власності приватна, вид спільної власності спільна часткова) об`єкту нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області, серія та номер 342/458/22 від 31.08.2022 ОСОБА_1 .

Згідно ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2 ст. 1236 ЦК України).

За заповітом від 25 листопада 2022 року, посвідченим старостою Рашківського старостинського округу Городенківської міської ради, зареєстрованим реєстрі за № 17, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, яким: належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 157421, розміром 1,3601 га, що знаходиться в селі Рашків, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 156352 розміром 0,0375 га, що знаходиться в селі Рашків заповів онуку ОСОБА_3 ; а все інше своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла онучці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . Даний заповіт є чинним та зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 70114371, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №75723414, виданої 07.02.2024.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_17 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 86 років в с. Рашків Коломийського району Івано-Франківської області, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 03 лютого 2024 року Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

Як вбачається із копії довідки № 14-17 від 08.02.2024, виданої Рашківським старостинським округом Городенківської міської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; на час смерті з нею були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , дочка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , онука, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , онук, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , правнука, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , правнук.

Про те, що позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 є внукою ОСОБА_4 , доводиться копіями: свідоцтва про народження (повторно) серія НОМЕР_4 , виданого 05 березня 2024 року, свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 15 вересня 2007 року, свідоцтва про народження (повторне) серія НОМЕР_5 , виданого 16 червня 2009 року, свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_6 , виданого 19 листопада 1988 року.

Судом встановлено, що позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4 , на спадкове майно: все майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право, окрім належного їй державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 157421, розміром 1,3601 га, що знаходиться в селі Рашків, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 156352 розміром 0,0375 га, що знаходиться в селі Рашків.

Городенківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на виконання ухвали суду, надала належним чином завірену копію спадкової справи № 42/2024 (Номер у Спадковому реєстрі № 71960827), заведену після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом від 07.02.2024.

До складу спадщини ОСОБА_4 входить 1/5 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

При зверненні ОСОБА_1 до Городенківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , яка була членом колгоспного двору станом на 15.04.1991 та не втратила права на частку в майні, державний нотаріус відмовила у зв`язку із тим, що частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені, що доводиться копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 серпня 2024 року за № 1339/02-31.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належав до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_5 ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 .Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку по 1/5 частці кожному. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла спадкоємець п`ятої черги за законом його внука ОСОБА_1 ; спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли спадкоємці за заповітом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Через реєстрацію житлового будинку як колгоспного двору, позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1, 2 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Статтею 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Частинами 1 та ч.2 ст.372 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦПК України).

Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ч. 1 ст. 357 ЦПК України).

Відповідно до ст.361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена.

Судом встановлено, що частки у майні колгоспного двору належать ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у силу закону. Неоформлення права власності документально не позбавляє їх права на належні їм частки у майні колгоспного двору.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що:

- позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що успадковано нею після смерті баби ОСОБА_4 в порядку спадкування за заповітом. В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити;

- зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягає до задоволення, а саме за відповідачами (позивачами за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за кожним, що належала їм як колишнім членам колгоспного двору.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 331, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297, 355-356, 368-370, 372 ЦК України, керуючись ст.ст. 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасники справи:

-позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 ;

-відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 ;

-відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 ;

Судове рішення складено 20.11.2024.

Суддя: Федів Л. М.