Справа №: 272/661/23
Провадження № 2-др/272/5/24
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді - Чуб І.А.,
секретаря судового засідання - Хитоніній М.С.,
за участю: представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Андрушівка в залі суду заяву представника позивача ОСОБА_2 та заяву представника відповідача ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства "Андрушівське" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-
встановив:
Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 13.06.2024 року позов ОСОБА_3 до Акціонерного товариства "Андрушівське" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Андрушівське", , на користь ОСОБА_3 , ід. код - НОМЕР_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20000 грн. 00 коп. без урахування податків та інших обов`язкових платежів та судові витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 10904 грн. 88 коп. та стягнуто з Акціонерного товариства "Андрушівське", , на користь держави судовий збір в сумі 941 грн. 70 коп..

Питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом вирішено не було, оскільки представником позивача та представником відповідача було заявлено клопотання про надання доказів щодо судових витрат відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

14.06.2024 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по даній справі щодо стягнення витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, що становлять 10000,00 гривень, додавши докази на підтвердження наданих послуг (т.2 а.с.36-39).

17.06.2024 року надійшла заява представника відповідача ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення по даній справі щодо стягнення витрат понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, що становлять 21600,00 гривень, додавши докази на підтвердження наданих послуг (т.2 а.с.41-52).

19.06.2024 року представником позивача було подано заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в якій він зазначив, що співмірним розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката/представника відповідача у даній справі становить 3000,00 грн. (т.2 а.с.53-56).

19.06.2024 року представник відповідача подала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги в якому просила зменшити витрати ОСОБА_3 на оплату правничої допомоги до 2800,00 грн. (т.2 а.с.57-60).

19.06.2024 року представник відповідача подала заяву про відмову у стягненні витрат позивача на професійну правничу допомогу, в якій просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про стягнення витрат на правничу допомогу (т.2 а.с.61-70), яку підтримала в судовому заксіданні.

27.06.2024 року представник позивача подав заперечення щодо заяви про стягнення витрат на правничу допомогу на користь відповідача (т.2 а.с.77-80), оскільки від представника відповідача в судовому засідані не надходило заяв про стягнення вират на правничу допомогу після винесення судового рішення протягом п`яти днів.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли, заяв та клопотань не подавали.

Представник відповідача в судовомсу засіданні заперечувала проти задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу, просила відмовити в їх стягненні, заяву про стягнення витрат на правову допомогу на користь відповідача підтримала та просила задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст.270 ЦПК України неприбуття осіб у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали заяв представників позивача та відповідача, матеріали судової справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що при ухваленні по справі рішення суду від 13.06.2024 року судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що 25.05.2023 року року між ОСОБА_3 та адвокатом Сачком А.В. укладено Договір про надання правової допомоги (т.2 а.с.38). Згідно акту про надання правничої допомоги від 14.06.2024 року адвокат Сачок А.М. надав клієнту ОСОБА_3 правничу допомогу відповідно до договору б/н від 25.05.2023 року, зокрема : підготовка та подання позовної заяви про стягнення заборгованості по заробітній платі, середньомісячного заробітку за час затримки виплати з додатками по справі - 3000 грн.; підготовка клопотання про призначення почеркознавчої експертизи по справі - 1000 грн.; участь у судових засіданнях 18.10.2023 року, 15.11.2023 року, 13.06.2023 року по справі - 6000 грн. та вартість виконаних послуг складає 10000,00 грн. (т.2 а.с.38). З квитанції № 1214243 від 14.06.2024 року вбачається про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС (т.2 а.с.39).

05.10.2019 року між АТ"Андрушівське" та адвокатським об"єднанням "Протекція права" укладено Договір № 05/11/19-01 про надання правової допомоги (т.2 а.с.52). 14.09.2023 року було укладено додаткову угоду №14/09/23-01 до договору № 05.11/19-01 про надання правової допомоги від 05.11.2019 року (т.2 а.с.50). Згідно акту №1 прийому передачі наданих правових послуг (правничої допомоги) до договору №05/11/19-01 про надання правової (правничої) допомоги від 05.11.2019 року та додаткової угоди № 14/09/23-01 від 14.09.2023 року Адвокатське об"єднання "Протекція права" надали клієнту АТ"Андрушівське" правничу допомогу в період з 14.09.2023 по 13.06.2024, яка становить 30000 грн., що також підтверджується звітом №1 про надану правову (правничу) допомогу за договором № 05/11/19-01 про надання правової (правничої) допомоги від 05.11.2019 року та додаткової угоди №14/09/23-01 від 14.09.2023 року (т.2 а.с.47-48). На виконання вказаного договору адвокатським об"єднанням видано ордер на представлення інтересів АТ"Андрушівське" в Андрушівському районному суді Жтомирської області адвокату Тарасун О.І. (т. 2 а.с.45).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвокатів як представників підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За приписами пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9,00 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1-3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Таким чином, оскільки суд при прийнятті рішення по справі не вирішив питання про стягнення витрат позивача та відповідача на правничу допомогу, то вирішення вказаного питання підлягає шляхом прийняття додаткового рішення.

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 13.06.2024 року позов ОСОБА_3 до Акціонерного товариства "Андрушівське" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково, у розмірі 31,10 % від заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача в сумі 10000,00 грн., суд вважає, що повноваження представника позивача у справі підтверджені належними документами: договором про надання правничої допомоги, актом виконаних робіт по наданню правничої допомоги, квитанцією про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС, однак виходячи з фактично підтверджених та узгоджених з матеріалами справи наданих послуг адвоката, співмірності із складністю справи, яка є малозначною, витраченого часу та обсягу виконаних робіт, ціни позову, засад розумності, виваженості та справедливості, та враховуючи заяву представника відповідача про зменшення розміру пропорційно роміру задоволених вимог, суд вважає, що витрати на правову допомогу на користь позивача слід стягнути пропорційно розміру задоволених вимог, які складають 31,10% (10000х 31,10%:100) та становлять 3110,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, у зв`язку з чим, заяву представника позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу слід задовольнити частково.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь відповідача в сумі 21600,00 грн., суд вважає, що повноваження представника відповідача у справі підтверджені належними документами: договором про надання правової допомоги, додатковою угодою до договору, актом прийому передачі наданих правових послуг, звітом про надану правову допомогу, ордером, однак виходячи з фактично підтверджених та узгоджених з матеріалами справи наданих послуг адвоката, співмірності із складністю справи, яка є малозначною, витраченого часу та обсягу виконаних робіт, ціни позову, засад розумності, виваженості та справедливості, заяви представника позивача про зменшення витрат на правову допомогу до суми 3000,00 грн., та приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правову допомогу з 21600,000 грн. до 3000,00 грн., які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, у зв`язку з чим, заяву представника відповідача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу слід задовольнити частково.

Доводи представника позивача про відмову задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки представником відповідача не було заявлено про стягнення витрат на правову допомогу у судовому засіданні не заслуговують на увагу, оскільки у відзиві на позов відповідачем повідомлено, що на підставі ст.141 ЦПК України докази на підтвердження витрат на правову допомогу будуть подані після ухвалення рішення по справі (т.1 а.с.64).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80 - 81, 89, 141, 259, 268, 270, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Андрушівське", , на користь ОСОБА_3 , ід. код - НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3110 грн. 00 коп..

Заяву представника відповідача Акціонерного товариства "Андрушівське" про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ід. код - НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства "Андрушівське", , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. 00 коп..

Додаткове рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_3 , ід.номер НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство "Андрушівське", , місце знаходження: м.Андрушівка, вул. Мирна, 11, Бердичівський район, Житомирська область.

Повний текст додаткового судового рішення складено 01.07.2024 року.

Суддя:І. А. Чуб