Провадження № 2-н/522/3435/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я., розглянувши заяву Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

Заявник 11.10.2024 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію в сумі 28 925,10 грн.

З реєстру нарахувань та сплат вбачається, що ОСОБА_1 відкрито рахунок щодо обслуговування квартири АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно відповіді №842614 від 14.10.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

З відповіді №846736 від 15.10.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за пошуком за РНОКПП ОСОБА_1 « НОМЕР_1 » ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Згідно п.5 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено, зокрема, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У пункті 4 частини 3 ст. 163 ЦПК України вказано, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявник належним чином не довів наявності підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату теплової енергії, оскільки, остання не зареєстрована та не є власником майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно п.1, 8 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, перевіривши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою, оскільки із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 165, 186 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу Комунальному підприємству «Теплопостачання міста Одеси» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена у п`ятнадцятиденний строк шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси В.Я.Бондар