УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2024 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В. розглянув скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорного Радіона Олеговича

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду зі скаргою, в якій просить:

- поновити строк для оскарження дій державних виконавців. Прийняти скаргу до розгляду;

- визнати протиправними дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, щодо накладення арешту на кошти ОСОБА_1 .

- постанову № 57795895 державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нагорного Радіона Олеговича про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 29.10.2019 скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІD паспорт: НОМЕР_2 , виданий 6311 від 23.02.2022 року, IBAN НОМЕР_3 , який відкритий в АТ "ПУМБ" відділення № 4 ПУМБ в м. Харкові, Україна, для отримання допомоги від держави ВПО.

Вказана скарга надійшла через систему "Електронний суд".

Суд, дослідивши матеріали скарги, дійшов таких висновків.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Аналогічне положення містить норма ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", відповідної до якої рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 року у справі №175/1571/15 зазначено, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення.

Отже, учасник виконавчого провадження відповідно до ст. 447, 448 ЦПК України, ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" може оскаржити дії державного / приватного виконавця в порядку судового контролю за виконанням судового рішення у межах справи, у якій здійснюється примусове виконання, відповідно до суду, який видав відповідний виконавчий документ.

Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень (яка є відкритою та офіційною) вбачається, що 31.01.2013 Комінтернівським районним судом м. Харкова ухвалено рішення у справі 2020/4463/2012, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" в особі Харківської філії АБ "Укргазбанк" задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Укргазбанк" в особі Харківської філії АБ "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором, а саме: 8 523,72 доларів США прострочену заборгованість по процентам; 17 264,48 грн пеню за несвоєчасну сплату процентів. Також стягнуто витрати по сплаті судового збору та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі.

З матеріалів скарги вбачається, що заявник оскаржує дії державного виконавця в рамках виконавчого провадження ВП № 57795895, відкритого з примусового виконання виконавчого листа № 2020/4463/2012, виданого 05.11.2013 Комінтернівським районним судом м. Харкова.

Так, зокрема, до скарги додано копію постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Нагорного Р.О. від 29.10.2019 ВП № 57795895, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ОСОБА_1 у межах примусового виконання виконавчого листа № 2020/4463/2012 від 05.11.2013, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова (указана постанова визначена скаржницею предметом оскарження).

Тобто оскаржуються дії державного виконання під час примусового виконання рішення Комінтернівського районного суд м. Харкова у справі № 2020/4463/2012, відповідно саме в межах вказаної справи можливе звернення учасника виконавчого провадження зі скаргою на дії державного виконавця.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що Київський районний суд м. Харкова не є тим судом ("судом встановленим законом" у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод), який має розглядати вказану скаргу, оскільки рішення на підставі якого виданий виконавчий лист № 2020/4463/2012, який перебуває на виконанні Шевченківського районного ВДВС у м. Харкові СМУМЮ (м. Харків) ухвалено не цим судом, а Комінтернівським районним судом м. Харкова, який розглянув справу як суд першої інстанції та є "судом встановленим законом", який може розглядати подану скаргу.

Розділом VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень", який, зокрема, регулює порядок подання вказаних скарг до суду, вимоги щодо змісту та форми таких скарг не визначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Разом із цим, суд також враховує, що положеннями ЦПК України не передбачено можливості передачі скарги, поданої до суду в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, за підсудністю.

З огляду на наведене, враховуючи те, що скаргу подано в порядку, визначеному Розділом VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень", суд вважає, що наявні підстави для повернення скарги особі, яка її подала, із роз`ясненням їй права звернення із такою скаргою відповідно до ст. 448 ЦПК України і ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" до належного суду, яким є суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд не досліджує інші питання щодо прийнятності скарги до провадження, оскільки не є тим судом, який уповноважений розглядати вказану справу.

Керуючись ст. 2, 447, 448 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорного Радіона Олеговича повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити скаржниці, що відповідно до ст. 447, ч. 1 ст. 448 ЦПК України, ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" скарга на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Копію скарги залишити в суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Роман ВІТЮК