Справа № 289/1556/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

при секретарі с/з Марієвській Н.А.,

за участю представника відповідача адвоката Черкасова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки нерухомого майна в окремий об`єкт нерухомості та припинення права спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом про виділ частки нерухомого майна в окремий об`єкт нерухомості та припинення права спільної часткової власності, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. Так, у 2013 році Радомишльським районним судом Житомирської області розглядалась цивільна справа № 289/371/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа Державна міграційна служба Радомишльського РВ УМВС України в Житомирській області, про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття фізичної особи з реєстрації місця проживання та зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним, визнання договорів дарування частково недійсними та визнання права власності. ОСОБА_3 є матір`ю позивача ОСОБА_1 . Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 21.10.2013р. по вказаній справі було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були задоволені частково, визнано частково недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 10.12.2012р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Камінською Л.В., в 1/8 частині житлового будинку; визнано частково недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0, 715 га з кадастровим номером :056:001:0763, що розташована по АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Камінською Л.В., в 1/8 частині земельної ділянки; визнано недійсним державний акт на земельну ділянку серії ЯМ № 740326, виданий Радомишльською міською радою на ім`я ОСОБА_4 на підставі рішення № 310 від 24.05.2012 року і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 95; визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/16 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/16 частину земельної ділянки для обслуговування будинку за цією адресою; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/16 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/16 частину земельної ділянки для обслуговування будинку за цією адресою. Таким чином, на підставі зазначеного рішення суду позивач ОСОБА_1 та його матір набули право власності на 1/16 частини житлового будинку АДРЕСА_1 кожен. Позивач вказав, що після ухвалення зазначеного судового рішення він у 2014 році звертався до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом про виділ в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності, через недосягнення згоди між співвласниками спірного будинку АДРЕСА_1 щодо умов виділу часток в натурі. По справі було призначено та проведено будівельно-технічну експертизу, та експертом було запропоновано 3 варіанти поділу будинку, з якими ОСОБА_2 не погодилась. В результаті 28.11.2024 року було ухвалено рішення у справі № 289/801/14-ц, яким у задоволенні позовних вимог було відмовлено. При цьому позивач зазначив, що вказане рішення не стало підставою для примирення сторін та не призвело до досягнення між ними згоди щодо поділу будинку, спори з приводу чого продовжуються дотепер. Позивач вказав, що сторони проживають у спірному будинку, та відповідач постійно ініціює суперечки через бажання протиправно заволодіти будинком повністю. Так, 26.04.2017 року було складено акт соціального обстеження за участі сусідів сторін та депутата Радомишльської міської ради Житомирської області, зі змісту якого вбачається, що відповідачка погрожувала позивачам розправою і вимагала звільнити будинок, погрожуючи розбити суміжну стіну будинку. Також відповідачка зверталась до виконавчого комітету Радомишльської міської ради Житомирської області з заявою щодо виселення матері позивача. Крім того, 10.06.2017 року відповідачка без згоди позивача та його матері, самочинно, без достатніх правових підстав з залученням третіх осіб демонтувала суміжну стіну спірного будинку, фактично захопивши кімнату, в якій проживає позивач. Вказані дії були задокументовані патрульними поліцейськими, які прибули на місце події за викликом матері позивача. Позивач вказав, що 15.08.2017 року ОСОБА_3 подарувала позивачу 1/16 ідеальну частку спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та 1/16 ідеальну частку земельної ділянки з кадастровим номером :056:001:0763, що розташована по АДРЕСА_1 . Відтак, позивач є власником 1/8 частини житлового будинку і земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , та має право на виділення його частки у спірному майні в натурі. Позивач зазначив, що на даний час він фактично проживає та користується 1/8 ідеальною часткою спірного будинку, яка складається з веранди, кухні та кімнати площею 8,8 км. м, які згідно технічного паспорту на будинок розміщені у квартирі АДРЕСА_2 . Іншими кімнатами користується відповідачка. Позивач зазначив, що квартира АДРЕСА_2 , якою він користується, має самостійний вихід, тобто складає окремий об`єкт нерухомого майна, а тому може бути виділена в натурі. Просив суд виділити йому в натурі 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , в окремий об`єкт нерухомості, а саме у складі частини житлового будинку: квартира АДРЕСА_2 приміщення № 1 веранда (загальна площа 11, 3 кв. м), № 2 кухня (загальна площа 6,2 кв. м), № 3 кімната (загальна площа 8,8 кв. м), загальна площа 26,3 кв. м, житлова площа 8,8 кв.; припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на окремий об`єкт нерухомості 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , а саме у складі частини житлового будинку: квартира АДРЕСА_2 приміщення № 1 веранда (загальна площа 11, 3 кв. м), № 2 кухня (загальна площа 6,2 кв. м), № 3 кімната (загальна площа 8,8 кв. м), загальна площа 26,3 кв. м, житлова площа 8,8 кв.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 25.09.2017 року у вказаній цивільній справі було відкрито провадження на призначено попереднє судове засідання.

Також ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 25.09.2017 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення даного позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам за замовленням ОСОБА_2 проводити будівельні та демонтажні роботи у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , а саме у квартирі АДРЕСА_2 приміщенні № 1 веранді (загальна площа 11, 3 кв. м), № 2 кухні (загальна площа 6,2 кв. м), № 3 кімнаті (загальна площа 8,8 кв. м), загальна площа 26,3 кв. м, житлова площа 8,8 кв. м; а також заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам за замовленням ОСОБА_2 змінювати конфігурацію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , а саме у квартирі АДРЕСА_2 приміщенні № 1 веранді (загальна площа 11, 3 кв. м), № 2 кухні (загальна площа 6,2 кв. м), № 3 кімнаті (загальна площа 8,8 кв. м), загальна площа 26,3 кв. м, житлова площа 8,8 кв. м. (а.с. 43 т.1).

Відповідачкою ОСОБА_2 було подано до суду заяву про часткове визнання позову, в якій вона зазначила, що не заперечує щодо виділу позивачу ОСОБА_1 в натурі частини спірного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , однак відповідно до його ідеальної частки у цьому будинку, виділивши йому наступні приміщення у складі квартири АДРЕСА_2 вказаного будинку, а саме приміщення № 1 веранду (загальною площею 11, 3 кв. м) та приміщення № 2 кухню (загальною площею 6, 2 кв. м). Також відповідачка не заперечувала щодо припинення права спільної часткової власності на спірний об`єкт нерухомості.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 07.11.2017 року за клопотанням позивача з метою визначення варіантів поділу спірного будинку у вказаній цивільній справі було призначено будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Житомирського відділення КНДІСЕ, та провадження у справі було зупинено.

У зв`язку з непогодженням строків проведення експертизи вказану цивільну справу було відкликано з експертної установи та провадження в ній ухвалою суду від 22.02.2018 року було відновлено.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 25.05.2018 року у вказаній цивільній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження якої було доручено експерту ОСОБА_5 , та провадження у справі було зупинено.

24.12.2018 року матеріали справи надійшли до суду з висновком експерта ОСОБА_5 .

Розпорядженням № 174 від 24.12.2018 року керівника апарату Радомишльського районного суду Житомирської області у вказаній цивільній справі було призначено повторний автоматичний розподіл справи для визначення нового складу суду для її розгляду через закінчення п`ятирічного строку перебування на посаді у головуючої у справі судді Сіренко Н.С.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 01.07.2019 року вказану цивільну справу було прийнято до провадження судді Луньової Д.Ю. та провадження у справі було відновлено.

Ухвалою суду від 10.10.2019 року підготовче провадження у справі було закрито та справу було призначено до судового розгляду.

Розпорядженням № 24 від 16.12.2019 року керівника апарату Радомишльського районного суду Житомирської області у вказаній цивільній справі було призначено повторний автоматичний розподіл справи для визначення нового складу суду для її розгляду через закінчення відрядження до Радомишльського районного суду Житомирської області судді ОСОБА_6 .

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 04.01.2020 року вказану справу було прийнято до провадження судді Сіренко Н.С. та у справі було призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 04.01.2020 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про визнання житлового будинку та земельної ділянки на день укладення договорів дарування у власність одарованої дочки ОСОБА_2 особистою приватною власністю дарувальника ОСОБА_4 , та визнання права власності на 1/8 частину житлового будинку та 1/8 частини земельної ділянки було прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки нерухомого майна в окремий об`єкт нерухомості та припинення права спільної часткової власності.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 27.02.2020 року було задоволено відвід головуючої у справі судді Сіренко Н.С. та справу було передано до канцелярії суду для визначення нового складу суду для її розгляду.

Розпорядженням № 4 від 28.02.2020 року в.о. голови Радомишльського районного суду Житомирської області через неможливість проведення автоматизованого розподілу судової справи вказану цивільну справу було передано на підставі ст. 31 ЦПК України до Брусилівського районного суду Житомирської області.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 10.03.2020 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки нерухомого майна в окремий об`єкт нерухомості та припинення права спільної часткової власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про визнання житлового будинку та земельної ділянки на день укладення договорів дарування у власність одарованої дочки ОСОБА_2 особистою приватною власністю дарувальника ОСОБА_4 , та визнання права власності на 1/8 частину житлового будинку та 1/8 частини земельної ділянки було прийнято до провадження суду, продовжено її розгляд в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 14.12.2020 року провадження у вказаній цивільній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 289/446/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Радомишльська міська об`єднана територіальна громада Житомирської області, приватний нотаріус Радомишльського міського нотаріального округу Житомирської області Камінська Л.В., Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області, про визнання недійними правочинів.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 17.08.2021 року у зв`язку з набранням чинності судовим рішенням у цивільній справі № 289/446/18 провадження у даній справі було поновлено.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 24.11.2021 року провадження у вказаній цивільній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 289/2014/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Радомишльського міського нотаріального округу Житомирської області Камінської Л.В про визнання недійними договорів дарування частки будинку та земельної ділянки.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 06.02.2023 року у зв`язку з набранням чинності судовим рішенням у цивільній справі № 289/2014/21 провадження у даній справі було поновлено.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 20.03.2023 року за заявою представника відповідачки ОСОБА_2 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про визнання житлового будинку та земельної ділянки на день укладення договорів дарування у власність одарованої дочки ОСОБА_2 особистою приватною власністю дарувальника ОСОБА_4 , та визнання права власності на 1/8 частину житлового будинку та 1/8 частини земельної ділянки залишено без розгляду.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 20.03.2023 року підготовче провадження у вказаній цивільній справі було закрито та справу було призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 09.10.2023 року було задоволено клопотання представника позивача та витребувано з виконавчого комітету Радомишльської міської ради Житомирської області належним чином оформлене рішення про надання дозволу на переобладнання і перепланування житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , у зв`язку з його поділом в натурі відповідно до варіантів, запропонованих експертом ОСОБА_5 у висновку за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 14.12.2018 року, а також запропонованих експертом ОСОБА_7 у висновку за результатами проведення будівельно- технічної експертизи від 30.09.2022р.

Ухвалою суду від 19.01.2024 року було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 та витребувано з виконавчого комітету Радомишльської міської рад Житомирської області належним чином оформлене рішення про надання дозволу на переобладнання і перепланування житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , у зв`язку з його поділом в натурі відповідно до варіантів, запропонованих експертом ОСОБА_7 у висновку за результатами проведення будівельно- технічної експертизи від 30.09.2022р.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Касянчук С.В. заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, вимоги якої просила задовольнити. Також позивач ОСОБА_1 пояснив, що у спірному будинку мешкали його батьки та він все своє життя. У вказаному будинку він зареєстрований та іншого житла не має.Зазначив, що спірний будинок належав його дідові, був поділений на дві частини (дві квартири у технічному паспорті на будинок), в одній мешкали його батьки, а іншою користувалась його тітка, відповідачка у справі, яка все життя мешкала у Києві, однак на даний час вирішила забрати будинок собі повністю. Зазначив, що ще за життя його батька до будинку була прибудована веранда, та він з батьками користувався квартирою АДРЕСА_2 , яка складалась з веранди 2-1, кухні 2-2 та двох кімнат 2-3 та 2-4. Квартирою АДРЕСА_3 користувалась його тітка відповідачка ОСОБА_2 . На даний час відповідачка знесла внутрішні стіни між кімнатами 1-4 та 2-4, заклала прохід у кімнату 2-3, тому він вимушений проживати у кухні та веранді. Вважає, що має право на виділ йому в натурі крім приміщень, якими він на даний час користується, ще й кімнати 2-3 з доплатою за відступ від його частки у майні відповідачці 36 298 грн., що відповідає варіанту 1 розподілу спірного будинку, запропонованого експертом ОСОБА_5 у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9/18 від 14.12.2018р. Просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідачки адвокат Черкасов Д.О. позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково, пояснивши суду, що дійсно спірний будинок має бути поділений між сторонами, втім, варіанти поділу за висновком експерта ОСОБА_5 передбачають істотне відхилення від ідеальних часток співвласників та фактичне позбавлення відповідачки частини її права власності. Так, позивач володіє 1/8 часткою у праві власності на спірний будинок, що відповідає 6,4 кв. м. житлового будинку. При цьому відповідно до варіантів, що пропонуються експертом ОСОБА_5 , передбачається виділення позивачу 15 кв. м., тобто збільшення частки позивача у 2,5 рази з 12,5 % до 29,3 %, що призведе до істотного зменшення частки відповідачки у праві власності на спірний будинок з 87, 5 % до 70, 7 %. Оцінка вартості спірного об`єкту нерухомості, зазначена у висновку експерта ОСОБА_5 від 2018 року, не відповідає його реальній ринковій вартості станом на 2024 рік, а тому ті варіанти компенсації, що запропоновані у висновку експерта, не співрозмірні з тими відхиленнями від ідеальних часток, які запропоновані в цьому висновку.Також вважає, що варіанти поділу, що запропоновані експертом ОСОБА_5 , передбачають дуже великий обсяг будівельних робіт, включаючи внесення конструктивних змін майже у кожну кімнату будинку, та не відповідають реальному порядку користування майном, що склався давно та продовжує існувати. При цьому представник відповідачки вважає доцільним при розподілі спірного будинку врахувати варіанти, запропоновані у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 910/09/2022 від 30.09.2022р. експертом Свістуновим І.С., що був долучений судом до матеріалів справи за його клопотанням, оскільки вони є значно справедливішими та більш релевантними в порівнянні з висновком експерта ОСОБА_5 . Так, варіанти поділу будинку, запропоновані експертом ОСОБА_7 , на думку представника відповідачки, передбачають майже повне співпадіння ідеальних часток співвласників з тими частками, що пропонується виділити в натурі; оцінка вартості спірного об`єкту нерухомості більш відповідає цінам, які мають місце на даний час; варіанти розподілу не передбачають великого обсягу будівельних робіт та абсолютно повністю відповідають реальному порядку користування майном, що склався між сторонами. Просив поділити об`єкт нерухомості житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту 2, запропонованого у висновку експерта ОСОБА_7 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 910/09/2022 від 30.09.2022р.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані ними письмові докази, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого у АДРЕСА_1 , на підставі рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 21.10.2013 року у цивільній справі № 289/371/13-ц (1/16 частка) та договору дарування частини житлового будинку від 15.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінською Л.В. (1/16 частка). (а.с. 7-10, 26 т. 1). Сторонами не заперечувалось, що ОСОБА_2 належить 7/8 частки спірного житлового будинку на підставі договору дарування від 10.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінською Л.В. (а.с. 139 т. 2).

Також встановлено, що між співвласниками вказаного будинку існують суперечки з приводу користування спірним будинком, які вони намагаються вирішити шляхом поділу вказаного будинку в судовому порядку.

Відповідно до висновку експерта ОСОБА_5 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 9/18 від 14.12.2018 року (а.с. 30-57 т. 2), зіставляючи частки співвласників житлового будинку по АДРЕСА_1 , в одиницях площі, об`ємно-планувальне рішення житлового будинку з вимогами нормативних документів, які діють в галузі будівництва на території України, експерт робить висновок, що розділити житловий будинок при існуючому об`ємно - планувальному рішенні на дві окремі ізольовані квартири відповідно до часток 1/8 та 7/8 згідно вимог нормативних документів не вбачається можливим. Поділити або виділити по 1/8 та 7/8 частини житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , шляхом проведення реконструкції (перепланування та переобладнання) приміщень існуючого житлового будинку з метою заселення однією сім`єю у відповідності до ідеальних часток співвласників, вбачається можливим при умові врахування самочинно збудованої прибудови (а1), як проектну пропозицію з подальшою перебудовою літнього приміщення веранди в кухню з коридором при умові відступу від ідеальних часток співвласників та відхилення від вимог нормативних документів. При цьому експертом запропоновано 2 варіанти поділу будинку, загальною площею 53, 1 кв. м., та господарських будівель і споруд, розташованого у АДРЕСА_1 , при цьому при першому варіанті поділу відступ від ідеальних часток становить в одиницях площі/ринкової вартості для першого співвласника (1/8 частки) на 8,4 км. м/ 36 298 грн. більше, для другого співвласника (7/8 частки) на 8,4 км. м/ 36 298 грн. менше; при другому варіанті поділу відступ від ідеальних часток становить в одиницях площі/ринкової вартості для першого співвласника (1/8 частки) на 8,4 км. м/ 17 130 грн. більше, для другого співвласника (7/8 частки) на 8,4 км. м/ 17 130 грн. менше. При цьому з описової частини висновку вбачається, що при проведенні експертом візуально-інструментального обстеження домоволодіння та вивчення наданого на дослідження технічного паспорту БТІ Житомирської обласної ради станом на 22.09.2015 рік було встановлено, що відсутня споруда, яка зазначена в технічному паспорті як навіс «В», веранда «а1» з номером приміщення 2-1 площею 11, 3 кв. м. збудована самочинно.

Відповідно до висновку експерта ОСОБА_7 № 910/09/2022 від 30.09.2022р. за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, проведеної за заявою ОСОБА_2 згідно укладеного з судовим експертом ОСОБА_7 договору від 19.08.2022р. про надання послуг з проведення будівельно-технічної експертизи, висновок якої було долучено як письмовий доказ за клопотанням представника відповідачки (а.с. 216-267 т. 3), здійснити виділ 1/8 частки ОСОБА_1 в житловому будинку, розташованому у АДРЕСА_1 , відповідно до ідеальної частки не вбачається можливим, ідеальна частка в розмірі 1/8 по площі в житловому будинку (6, 6 кв. м) не задовольняє вимогам ДБН В 2.2-15-2019 «Житлові будинки, Основні положення» та п. 3.14 Методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном і є недостатньою для облаштування хоча б однієї житлової кімнати. Разом з тим, враховуючи фактичний порядок користування приміщеннями житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який склався між співвласниками станом на дату візуально-інструментального обстеження, експертом пропонуються два можливі варіанти поділу житлового будинку з врахуванням фактичного порядку користування приміщеннями житлового будинку та наявності самовільно побудованої веранди № 2-1 площею 11, 3 кв. м., побудованої на місці навісу В-1. Згідно запропонованих експертом варіантів поділу будинку, загальною площею 53, 1 кв. м., та господарських будівель і споруд, розташованого у АДРЕСА_1 , при першому варіанті поділу відступ від ідеальних часток становить в одиницях площі/ринкової вартості для першого співвласника (1/8 частки) на 0, 4 км. м/ 27 524 грн. більше, для другого співвласника (7/8 частки) на 0, 4 км. м/ 27 524 грн. менше; при другому варіанті поділу відступ від ідеальних часток становить в одиницях площі/ринкової вартості для першого співвласника (1/8 частки) на 0, 4 км. м/ 1 452 грн. більше, для другого співвласника (7/8 частки) на 0, 4 км. м/ 1 452 грн. менше. При цьому з описової частини висновку вбачається, що при проведенні експертом візуально-інструментального обстеження домоволодіння та вивчення наданого на дослідження технічного паспорту БТІ Житомирської обласної ради станом на 11.09.2017 рік було встановлено, що відсутня споруда навісу В-1, на місці якого самовільно побудована веранда № 2-1 (площею 11, 3 кв. м). Крім того, з аналізу технічної документації, що складалась БТІ по вказаному домоволодінню протягом 2012-2017 років, експерт встановив, що площа житлового будинку та перелік належних будівель і споруд в період з 2012 по 2017 рік змінювалась, при цьому в представлених на дослідження матеріалах відомості про склад будинковолодіння, відповідно до якого проводився розрахунок ідеальних (первинних) часток співвласників або їх перерахунок в зв`язку зі зміною складу будинковолодіння відсутні, встановити ж зазначені відомості за результатами проведення натурного обстеження не вбачається за можливе у зв`язку з відсутністю відповідних судово-експертних методик. Тому експертом запропоновані варіанти розподілу будинку, при яких розмір компенсації розраховується від складу майна, що зазначено в технічному паспорті від 15.02.2012 року.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (частини перша-третя статті 358 ЦК України).

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією, оскільки існує:

(а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники);

(б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до частини другої статті 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку у спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється (див.: постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 243/6275/16-ц (провадження № 61-42813св18).

Тлумачення положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку про те, що поділ будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2012 року у справі № 6-12цс13, а також у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц (провадження № 61-21409св18), від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15 (провадження № 61-26178св18) від 11 жовтня 2021 року у справі № 607/14338/19-ц (провадження № 61-19073св20).

Завданням суду при розгляді такої категорії справ є встановлення можливості поділу об`єкта нерухомості, що перебуває в спільній частковій власності, який буде відповідати вимогам, що передбачені будівельними нормами та правилами, коли кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. З цією метою призначається судова будівельно-технічна експертиза, за результатами проведення якої судом розглядається найбільш оптимальний варіант поділу нерухомого об`єкта в натурі відповідно до розміру ідеальних часток у спільній частковій власності.

Разом з тим, за висновками двох проведених у вказаній справі будівельно-технічних експертиз розділити житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований у АДРЕСА_1 , при існуючому об`ємно-планувальному рішенні на дві окремі ізольовані квартири відповідно до часток 1/8 та 7/8 його співвласників згідно вимог нормативних документів не вбачається можливим.

Щодо можливості поділу вказаного будинку з врахуванням самочинно збудованої прибудови (а1) за умови відступу від ідеальних часток співвласників та відхилення від вимог нормативних документів суд зазначає наступне.

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (стаття 190 цього Кодексу).

До речей як складової поняття майна, зокрема, нерухомих, відповідно до положень статті 181 ЦК України належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Права та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (частина перша статті 182 ЦК України).

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Набуття права власності на об`єкти незавершеного будівництва визначено у статті 331 ЦК України. За змістом частини другої цієї статті право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

ЦК України у частині першій статті 376 ЦК України визначає поняття самочинного будівництва. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частина друга зазначеної статті).

Інструкція щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затверджена наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18 червня 2007 року № 55, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 року за № 774/14041, визначає порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна, крім земельних ділянок, та застосовується суб`єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна.

Згідно з пунктом 2.3 зазначеної Інструкції не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Отже, у розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Поняття реконструкції об`єкта нерухомості міститься у пункті 3 Державних будівельних норм В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22 липня 2009 року № 295 (далі - ДБН), відповідно до якого реконструкція - це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій.

Таким чином, норма частини першої статті 376 ЦК України підлягає застосуванню й до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої об`єкт набуває нових якісних характеристик (зміна кількості приміщень, створення нових, втручання в несучі конструкції).

Висновок про те, що самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу зробив і Верховний Суд України у постановах від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13 та від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15, а також Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 361/4685/17 (провадження № 61-44133св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 61-43540св18), від 03 червня 2020 року у справі № 722/1882/16-ц (провадження № 61-39287св18), від 16 березня 2021 року у справі № 562/542/19 (провадження № 61-14468св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 279/790/18 (провадження № 61-5368св20), від 17 листопада 2021 року у справі № 182/4522/19 (провадження № 61-19065св20), від 16 лютого 2022 року у справі № 495/6053/19 (провадження № 61-1694св21), від 09 березня 2023 року у справі № 127/28862/21 (провадження № 61-9283св22), від 31 січня 2024 року у справі № 607/4891/15-ц (провадження № 61-10467св23) та інші.

Послідовна і судова практика Великої Палати Верховного Суду стосовно висновку про те, що особа не набуває права власності на самочинне будівництво (постанови від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16 (провадження № 14-445цс16) та від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21).

З матеріалів справи, а саме копій технічних паспортів на спірний будинок за 2012 рік (станом на час набуття сторонами права власності на частки у вказаному домоволодінні) та за 2017 рік (а.с. 108 113 т. 2) вбачається, що до спірного будинку протягом цього часу здійснено самочинну добудову веранду а1, номер приміщення 2.1, внаслідок якої площа будинку фактично збільшилась на 11, 3 кв. м. При цьому було знесено навіс В. Крім того, порівняльним аналізом плану будинку у технічному паспорті за 2012 рік та 2017 рік було встановлено, що кількість кімнат у будинку та їх площа також змінилась. Так, було знесено перегородку між кімнатами 1-4 площею 12, 2 кв. м. та 2-3 площею 9,7 кв. м., внаслідок чого утворилась кімната 1-4 площею 21,7 кв. м., яка не була передбачена планом будинку 2012 року Також між кімнатами з номерами згідно технічного паспорта 2012 року 1-2 та 1-3 був облаштований вхід, при цьому площа цих кімнат зменшилась до 8,7 кв. м та 8,7 кв. м. відповідно. Також було замуровано прохід між кімнатами 1-2 та 2-3 та між кімнатами 1-1 та 1-2.

З огляду на вказане суд приходить до висновку, що внаслідок самочинного будівництва (реконструкції, прибудови) спірний будинок втратив тотожність із тим, який сторони отримали у власність, що, на переконання суду, виключає можливість задоволення позову ОСОБА_1 про виділ його частки в окремий об`єкт нерухомості, а фактично поділ спірного будинку.

За наведених обставин в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про виділ частки нерухомого майна в окремий об`єкт нерухомості та припинення права спільної часткової власності слід відмовити.

Згідно ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

З врахуванням вказаних вимог закону заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 25.09.2017 року, у вигляді заборони ОСОБА_2 проводити будівельні та демонтажні роботи, а також змінювати конфігурацію житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , слід скасувати.

Також підлягають поверненню внесені на депозитний рахунок Брусилівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 36 298 грн. (а.с. 168 т. 3) грошової компенсаціїза відступ від ідеальних часток співвласників у разі поділу будинку відповідно до запропонованого варіанту поділу експертом ОСОБА_5 у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9/18 від 14.12.2018 року

На підставі викладеного, ст.ст. 358, 364, 367, 376 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 148, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки нерухомого майна в окремий об`єкт нерухомості та припинення права спільної часткової власності, - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 внесені на депозитний рахунок Брусилівського районного суду Житомирської області згідно квитанції № 120 від 12.11.2021 36 298 (тридцять шість тисяч двісті дев`яносто вісім) гривень.

Заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 25.09.2017 року, у вигляді заборони ОСОБА_2 проводити будівельні та демонтажні роботи, а також змінювати конфігураціюжитлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , - скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Рішення постановлено суддею у нарадчій кімнаті.

СУДДЯ О.С. Данилюк