БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1299/24
Провадження № 2/730/410/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Борзнянської міської ради Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, у якому просить визнати за ним в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Свої вимоги обгрунтовує тим, що дане домоволодіння мало статус «колгоспного двору» і його співвласниками (по 1/3 частині) були подружжя ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх син ОСОБА_2 (батько позивача). Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 належну йому 1/3 частину будинку прийняли в рівних частках по 1/6 частині кожному його дружина ОСОБА_4 і син ОСОБА_2 шляхом подачі відповідної заяви до Борзнянської державної нотаріальної контори; вони за життя оформили лише їм належні по 1/3 частини даного будинковолодіння, отримавши відповідне Свідоцтво про право власності на нерухоме майно. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і її син ОСОБА_2 прийняв спадщину після померлої матері шляхом подачі відповідної заяви до Борзнянської державної нотаріальної контори, але не оформив свої спадкові права на зазначене домоволодіння, так як помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса Хайлука О.В., оформивши право власності на 2/3 частини даного житлового будинку. Проте решту 1/3 частину будинку, яка належала померлому батьку, оформити не може в зв`язку з відсутністю її правової реєстрації за спадкодавцями.

Позивач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення згідно поданої заявки, але в судове засідання не з`явився, надавши заяву від 20.11.2024р., у якій просить розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує і наполягає на їх задоволенні.

Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в електронній формі через систему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але своїм правом на участь не скористався, повноважного представника не направив, відзиву на позов не надав, у поданій заяві від 18.11.2024р. просить розглядати справу в їх відсутність та прийняти рішення на розсуд суду.

Неявка в судове засідання належним чином сповіщених сторін у даному випадку згідно положень ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом згідно встановленої черговості має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю.

Згідно із Законом України «Про власність» з 15.04.1991р. відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно, придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Власність колгоспного двору регулювалася ст.120-126 ЦК УРСР (в редакції 18.07.1963р.) і ст.120, 123 ЦК УРСР (в редакції 18.07.1963р.): майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Згідно роз`яснень, викладених у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні і розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

У судовому засіданні встановлено, що в домоволодінні, яке розташоване в АДРЕСА_1 , та мало статус «колгоспного двору», станом на 15.04.1991р. були зареєстровані й проживали члени колгоспного двору: ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_4 та їх син ОСОБА_2 , яким згідно діючого на той час законодавства і належало зазначене домоволодіння в рівних долях (по 1/3 частині кожному).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3 , заповіту при житті не складав. Після його смерті спадщину прийняла шляхом подачі відповідної заяви до Борзнянської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (ч.2 ст.549 ЦК УРСР), де була заведена спадкова справа №273/2003, його дружина ОСОБА_4 , як спадкоємець першої черги за законом (ч.1 ст.529 ЦК УРСР), яка переоформила частину спадкового майна (грошові заощадження), отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом. Водночас син спадкодавця ОСОБА_2 , будучи спадкоємцем такої ж черговості, не вчинив дій, що свідчать про прийняття спадщини, згідно вимог ст.549 ЦК УРСР.

Отже, після смерті ОСОБА_3 спадщину, зокрема й належну йому 1/3 частину житлового будинку, прийняла дружина ОСОБА_4 , ставши власником в сукупності 2/3 частин спадкового майна, оформивши за життя лише свою 1/3 частину даного домоволодіння, отримавши відповідне Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 14.02.2008р.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_4 , склавши при житті 21 січня 2015 року на користь свого сина ОСОБА_2 заповіт на все належне їй майно. Водночас ОСОБА_4 за життя юридично не оформила свої спадкові права на 1/3 частину спадкового майна померлого чоловіка ОСОБА_3 , належне право на яку в порядку спадкування, як спадкоємцю за заповітом, перейшло до її сина ОСОБА_2 , який прийняв спадщину після померлої матері шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (ст.1269 ЦК України), де була заведена спадкова справа №386/2016, оформивши частину спадкового майна (земельні ділянки).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , склавши при житті 21.01.2015р. заповіт на користь свого сина ОСОБА_1 на все належне йому майно.

ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса Хайлука О.В., яким була заведена спадкова справа №80/2021, оформивши 2/3 частини даного житлового будинку, отримавши відповідне Свідоцтво про право на спадщину за заповітом; інші спадкоємці на спадкове майно не претендують. Тому позивач має право на решту спадкового майна померлого батька, зокрема й на успадкувану 1/3 частину спірного домоволодіння померлого ОСОБА_3 .

Відтак, ОСОБА_1 має право на решту спадкового майна померлого батька ОСОБА_2 як спадкоємець за заповітом відповідно до положень ст.1223, 1233 ЦК України.

Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтв про народження, смерть, заповіту, повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, Свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 14.02.2008р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, довідками Шаповалівського старостинського округу Борзнянської міської ради Чернігівської області №313, 314, 315, 316 від 01.12.2023р., №265 від 28.10.2024р., Борзнянської державної нотарільної контори №847/01-16 від 18.10.2024р., копіями спадкових справ №386/2016 після померлої ОСОБА_4 , №273/2003 після померлого ОСОБА_3 .

Борзнянською державною нотаріальною конторою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на 1/3 частину житлового будинку, оскільки за життя ОСОБА_2 не оформив та не зареєстрував право власності на неї, й відсутні правовстановлюючі документи на це майно.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами у АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_1 (успадкована частина спадкового майна після його батька ОСОБА_2 ) згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.12.2021р.

Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14 серпня 2019 року по справі №523/3522/16-ц.

За змістом положень ст.9 ЦК УРСР та ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (громадянина) виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Відповідно до приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 являється спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_2 , який в свою чергу успадкував після своєї матері ОСОБА_4 , яка в свою чергу успадкувала майно після померлого свого чоловіка ОСОБА_3 , цивільна правоздатність яких припинилася, прийняв спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, померлим спадкодавцям, як членам колгоспного двору, належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 , і збереглися після припинення існування колгоспного двору, на 1/3 частину якого відсутня його правова реєстрація за спадкодавцями, що перешкоджає позивачу оформити та зареєструвати право власності на дане нерухоме майно, то суд вважає за можливе його позов задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.9, 120, 123, 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.25, 392, 1216-1223, 1268-1272 ЦК України, ст.2-4, 12, 13, 19, 23, 76-89, 258-268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться у АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець