Справа № 698/234/24
Провадження № 2/698/130/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 липня 2024 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Лазаренка В.В.,

при секретарі судових засідань Гончар Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» через свого представника ОСОБА_2 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 02.12.2023-100002261 від 02.12.2023 року у розмірі 25740,00 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422.40 грн..

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 02.12.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 02.12.2023-100002261, за умовами якого ТОВ «Споживчий центр» надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 13000,00 грн. строком на 42 дні, з кінцевим терміном повернення кредиту 12.01.2024 року зі сплатою процентів за ставкою «Економ» - 2% за один день користування кредитом та «Стандарт» - 2,5% за один день користування кредитом. ТОВ «Споживчий центр», надавши відповідачці кредитні кошти, свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. У свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 27.02.2024 року у неї утворилась заборгованість у розмірі 25740,00 гривень, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 13000,00 гривень та заборгованості по процентах в розмірі 12740,00 гривень, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 26.03.2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення вказаних у ній недоліків.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 24.04.2024 року провадження по зазначеній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Представник позивача ОСОБА_2 у позовній заяві просив розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачка повідомлялася про розгляд справи належним чино, відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку із чим, суд, враховуючи відсутність заперечень представника позивача, відповідно до вимог ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 02.12.2023 року ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» уклали кредитний договір № 02.12.2023-100002261, який складається із пропозиції про укладення кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» (оферти), анкети та заявки відповідачки ОСОБА_1 від 02.12.2023 року, її відповіді про прийняття пропозиції (акцепт) та підтвердження укладення електронного договору.

Кредитний договір укладено на таких умовах: сума кредиту 13000,00 грн., строк, на який надається кредит 42 дні з дати його надання, дата повернення кредиту 12.01.2024 року. Первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання. Черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду, та не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Відповідно до підписаної сторонами таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки до вказаного кредитного договору, період кредитування становить з 02.12.2023 по 12.01.2024, загальна вартість кредиту 25740,00 грн, з яких: 13000,00 грн сума кредиту, 12740,00 грн. проценти за користування кредитом. Квитанцією від 02.12.2023 р. № стверджено перерахування на наданий відповідачкою у її заявці картковий рахунок НОМЕР_1 кредитних коштів в сумі 13000,00 грн.

Згідно із довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 02.12.2023-100002261 від 02.12.2023 року заборгованість відповідачки ОСОБА_1 за цим договором складає 25740,00 грн, з яких: 13000,00 грн. основний борг, 12740,00 грн. проценти.

За змістом ст.ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст. 202, 205, 207, 626, 639 ЦК України договір, як різновид правочину, вважається таким, що вчинений у письмовій (електронній) формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (тут і надалі Закон в редакції на дату укладення кредитного договору у цій справі 27.10.2023) визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч.ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Стороною позивача до позовної заяви додано копії документів, які складають укладений з відповідачкою кредитний договір № 02.12.2023-100002261 від 02.12.2023 року та підписані відповідачкою електронним підписом.

Факт укладення цього договору належним чином підтверджений та відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір містить усі істотні умови, необхідні для даного виду правочинів, а відтак враховуючи його особисте підписання відповідачкою ОСОБА_1 , вони були достеменно відомі останній.

Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування.

Досліджені у справі докази дають достатні підстави для висновку, що свої договірні зобов`язання кредитодавець ТОВ «Споживчий центр» виконав в повному обсязі та надав відповідачці кредит в обумовленій договором сумі. Натомість, відповідачка свої договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконала.

Існування у відповідачки заборгованості перед позивачем за тілом кредиту 13000,00 грн. та 12740,00 грн. за процентами підтверджується дослідженими судом доказами.

При розгляді справи суд відповідно до вимог ст.ст. 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідачка не надала суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання нею умов кредитного договору, наявності заборгованості та її розміру, через що у суду відсутні підстави не приймати надані позивачем докази.

Таким чином, дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідачка взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконувала, тим самим порушила умови кредитного договору, у зв`язку із чим у неї утворилась заборгованість в загальній сумі 25740,00 гривень, яка підлягає стягненню на користь ТОВ «Споживчий центр» в судовому порядку. Виходячи з викладеного, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими і доведеними, тому позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідачки.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ТОВ «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксагальського, 133-А, код за ) заборгованість за кредитним договором № 02.12.2023-100002261 від 02.12.2023 року в загальній сумі 25740 (двадцять п`ять тисяч сімсот сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ТОВ «Споживчий центр» ( 01032, м. Київ, вул. Саксагальського, 133-А, код за ) 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко