провадження 2/175/2153/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченко О.Г.

з секретарем Кульпіною Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач в своєму позові посилається на те, що 24 січня 2017 року між ним та відповідачем - ОСОБА_3 було укладено шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про що 24 січня 2017 року було складено відповідний актовий запис № 12.

06 вересня 2017 року від шлюбу між позивачем та відповідачем народився син, ОСОБА_4 . (Свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 03 жовтня 2017 року).

Свій позов обґрунтовує, що з початку спільного проживання позивач та відповідач відносились один до одного зі взаємною з повагою та любов`ю, але потім сімейне життя не склалось. В останній час спільного проживання погляди на життя позивача та відповідача стали взаємо протилежними, тому їх спільне проживання виявилось неможливим і вони фактично припинили шлюбні відносини. Позивач ще 22.09.2021 отримав робочу візу у Польщі та працює там по теперішній час. Непорозуміння, що виникали між подружжям, під час шлюбу призвели до взаємного відчуження, кожен з них вже тривалий час живе власним життям, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо.

Дитина мешкає разом з матір`ю, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинились. Знаходження позивача та відповідача у зареєстрованому шлюбі, в той час як шлюбні правовідносини між ними вже припинилися негативно впливає на формування у дитини світогляду та формування поняття про шлюб. Спір щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини між сторонами відсутній. Після розірвання шлюбу за згодою сторін дитина буде проживати разом з матерію. Подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливе та суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Позивач просив шлюб розірвати, задовольнивши позов.

Представниками позивача та відповідача до суду були подані заяви про розгляд справи без участі сторін та їх представників.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24 січня 2017 року уклали шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про що 24 січня 2017 року було складено відповідний актовий запис № 12.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син, ОСОБА_4 . (Свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 03 жовтня 2017 року).

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Сумісне життя між сторонами не склалося, погляди на життя позивача та відповідача стали взаємо протилежними, їх спільне проживання виявилось неможливим і вони фактично припинили шлюбні відносини. Кожен з них вже тривалий час живе власним життям, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Дитина мешкає разом з матір`ю. Знаходження позивача та відповідача у зареєстрованому шлюбі, в той час як шлюбні правовідносини між ними вже припинилися негативно впливає на формування у дитини світогляду та формування поняття про шлюб. Спір щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини між сторонами відсутній. Після розірвання шлюбу за згодою сторін дитина буде проживати разом з матерію. Подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливе та суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини.

У відповідності до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги, що подружжя стосунки не підтримує, разом тривалий час не мешкає, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, спору стосовно спільно нажитого майна зараз немає, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище відповідача залишити « ОСОБА_5 » (на прохання відповідача).

Судові витрати залишити за позивачем, на прохання позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 7, 110, 111, 112, 153, 157 СК України, ст. 4, 5, 18, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), що зареєстрований 24 січня 2017 року Виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 12, мають одну малолітню дитину, розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 , яке було змінено нею після реєстрації шлюбу, не змінювати.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Г. Васюченко