Справа № 541/2315/24
Провадження № 2-з/541/17/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

25 червня 2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 35,8 кв.м., власником якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до положень ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Положеннями ч.1 ст. 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пунктом 4 Постанови №9 від 22.12.2006 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 41 Конституції України встановлено - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Дослідивши заяву та надані докази, оцінивши їх в сукупності, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступного.

29 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю подружжя квартири. Позивач просила визнати за нею право спільної сумісної власності на частини житлової квартири АДРЕСА_1 .

Оскільки предметом позову є нерухоме майно, на яке заявник просить накласти арешт, тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову необхідно задовольнити

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити .

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю подружжя квартири накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Копію ухвали направити сторонам по справі - для відома, державним та іншим органам, які повинні виконували ухвалу про забезпечення позову, для відома та надання суду інформації про виконання ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: О. А. Городівський