Справа № 712/2288/24
Провадження 2/712/1494/24
У Х В А Л А
14 жовтня 2024 року Соснівський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючого судді Токової С.Є.
при секретарі Білик О.Ю.
з участю представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Світан Ок» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати щомісячних платежів на утримання спільного майна будинку та прибудинкової території, -
Позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Світан Ок» звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати щомісячних платежів на утримання спільного майна будинку та прибудинкової території.
07.10.2024 року відповідач ОСОБА_3 через канцелярію суду скерувала клопотання про передачу позову за підсудністю, оскільки її зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 клопотання відповідача підтримала, просила суд його задоволити та передати справу для розгляду за місцем проживання відповідача, що територіально відноситься до Придніпровського районного суду міста Черкаси.
Представник позивача ОСОБА_1 проти клопотання заперечував, посилаючись на виключну підсудність спору.
Заслухавши думку представників сторін, дослідивши клопотання та долучені до нього докази, суд приходить до наступних висновків.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Процесуальним законодавством визначено наступні види підсудності: загальна (стаття 27 ЦПК України), альтернативна (стаття 28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29 ЦПК України) та виключна (стаття 30 ЦПК України).
За правилами загальної підсудності, які встановлені в статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до правил виключної підсудності, які встановлені ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Виключна підсудність, встановлена ст. 30 ЦПК України, означає імперативне правило, відповідно до якого справи, віднесені до цього виду підсудності, можуть розглядатися винятково за вказаним у законі місцем. До цього виду підсудності законом віднесено такі категорії справ: 1) позови, що виникають з приводу нерухомого майна (пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини); 2) про зняття арешту з майна (пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини); 3) позови кредиторів спадкодавця, що подаються до прийняття спадщини спадкоємцями (пред`являються за місцезнаходженням спадкового майна або основної його частини); 4) позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти (пред`являються за місцезнаходженням перевізника); 5) справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги (розглядаються судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває судно, або порту реєстрації судна).
Отже положеннямист.30 ЦПК Українивизначено перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, та такий перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Разом з тим поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч. 1 ст. 30 ЦПК України) є більш широке, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно». А тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав.
Згідно ізроз`ясненнями,які містятьсяв пунктах41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.
У своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі №646/8916/17 КЦС ВС зазначив про те, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.
Крім того, тлумачення словосполучення «з приводу нерухомого майна» також у своїй постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 надала Велика Палата ВС, зазначивши, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , однак, сам спір стосується стягнення щомісячних платежів на утримання спільного майна будинку та прибудинкової території з ОСОБА_3 як із власника нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Вказана адреса відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) саме Соснівського районного суду м. Черкаси.
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України». Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
За наведених обставин, клопотання відповідача до задоволення не підлягає.
На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 4, 27, 28, 30, 31, 32, 353, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про передачу цивільної справи за позовом Об"єднання співввласників багатоквартирного будинку " Світан Ок" до ОСОБА_3 про стягення заборгованості зі сплати щомісячних внесків на утримання спільного майна будинку та прибудинкової території.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті358 цього Кодексу.

Головуючий : С.Є. Токова