Суддя Саркісян О. А.
Справа № 644/2504/24
Провадження № 2/644/1896/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2024 року
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Саркісян О.А.,
за участю секретаря - Лагір А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу №644/2504/24 за позовом Куп`янської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: Харківської обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , фермерського господарства «ХАВЕЛОВ І.П.», треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Харківській області, прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про усунення перешкод державі у користуванні та розпорядження землями оборони, -
Позивач, через систему «Електронний суд», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , фермерського господарства «ХАВЕЛОВ І.П.», треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Харківській області, прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про усунення перешкод державі у користуванні та розпорядження землями оборони, в якому просить суд усунути перешкоди державі в особі Харківської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні землями оборони шляхом:
Відповідно до договору оренди землі № 646 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 660 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 648 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 654 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 653 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 645 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 656 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 647 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 641 від 14.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 642 від 14.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 643 від 14.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 659 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 639 від 14.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 658 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 657 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 640 від 14.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 649 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 644 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 652 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 655 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Вибуття спірних земельних ділянок з державної власності до приватної власності відбулось незаконно, оскільки вони у повному обсязі знаходяться в межах прикордонної смуги та відносяться до земель оборони.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147 «Про прикордонний режим» установлено вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.
Розпорядженням Харківської обласної адміністрації від 20.04.2016 № 138 «Про додаткові заходи щодо забезпечення дотримання прикордонного режиму в межах території Харківської області» Дворічанській районній державній адміністрації доручено привести у відповідність до постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 №1147 «Про прикордонний режим» та цього розпорядження раніше видані розпорядження з питань прикордонного режиму.
Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 14.09.2018 № 522 «Про визначення ширини прикордонної смуги в межах території Харківської області» визначено ширину прикордонної смуги в межах Харківської області вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм, у межах прилеглих до державного кордону територій, де запроваджується прикордонний режим, до десяти кілометрів від лінії державного кордону вглиб території України, але не менше від ширини смуги місцевості, що знаходиться в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень, а в місцях, де лінія прикордонних інженерних споруджень відсутня не менше п`яти кілометрів.
Надалі, розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 01.11.2021 № 539 «Про визначення ширини прикордонної смуги в межах території Харківської області» визначено ширину прикордонної смуги в межах території Харківської області вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.
Таким чином, у порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст. ст. 77, 84, 117, 122 Земельного кодексу України земельні ділянки, які в силу Закону відноситься до земель оборони безпідставно вилучено з державної власності.
Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 22.04.2024 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 16.05.2024 року заяву Куп`янської окружної прокуратури про забезпечення позову по цивільній справі №644/2504/24 за позовом Куп`янської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: Харківської обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , фермерського господарства «ХАВЕЛОВ І.П.», треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Харківській області, прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про усунення перешкод державі у користуванні та розпорядження землями оборони - задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначені земельні ділянки.
Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 07.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено зазначену цивільну справу до розгляду в судове засідання.
В поданій до суду заяві прокурор Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова Анголенко П.О. просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Представник позивача Харківської обласної військової адміністрації в поданій до суду заяві просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі до суду не з`явились, про день час місце судового засідання повідомлялись належним чином, крім того шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомили, процесуальним правом подання відзиву на позов не скориталися. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в Харківській області,в поданій до суду заяві просить проводити розгляд справи за відсутності представника.
Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , в поданій до суду заяві просить проводити розгляд справи за відсутності представника.
Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 до суду не з`явились, про день час місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, пояснень по справі суду не надали.
Вивчивши матеріали справи, оцінив надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до договору оренди землі № 646 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 660 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 648 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 654 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 653 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 645 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 656 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 647 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 641 від 14.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 642 від 14.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 643 від 14.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 659 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 639 від 14.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 658 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 657 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 640 від 14.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 649 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 644 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 652 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Відповідно до договору оренди землі № 655 від 24.02.2020 ОСОБА_1 вказану земельну ділянку передав в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції фермерському господарству « ОСОБА_1 ». Строк дії договору до 31.12.2068.
Вибуття спірних земельних ділянок з державної власності до приватної власності відбулось незаконно, оскільки вони у повному обсязі знаходяться в межах прикордонної смуги та відносяться до земель оборони.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147 «Про прикордонний режим» установлено вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.
Розпорядженням Харківської обласної адміністрації від 20.04.2016 № 138 «Про додаткові заходи щодо забезпечення дотримання прикордонного режиму в межах території Харківської області» Дворічанській районній державній адміністрації доручено привести у відповідність до постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 №1147 «Про прикордонний режим» та цього розпорядження раніше видані розпорядження з питань прикордонного режиму.
Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 14.09.2018 № 522 «Про визначення ширини прикордонної смуги в межах території Харківської області» визначено ширину прикордонної смуги в межах Харківської області вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм, у межах прилеглих до державного кордону територій, де запроваджується прикордонний режим, до десяти кілометрів від лінії державного кордону вглиб території України, але не менше від ширини смуги місцевості, що знаходиться в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень, а в місцях, де лінія прикордонних інженерних споруджень відсутня не менше п`яти кілометрів.
Надалі, розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 01.11.2021 № 539 «Про визначення ширини прикордонної смуги в межах території Харківської області» визначено ширину прикордонної смуги в межах території Харківської області вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.
З викопіювання з кадастрової карти України убачається, що спірні земельні ділянки розташовані у східній частині Куп`янського району Харківської області.
За допомогою функції «лінійка» встановлено наступне:
Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Згідно з ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.
Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.
Земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України "Про використання земель оборони".
Відповідно до ст. 65 Земельного кодексу України землями промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності. Порядок використання земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом.
У відповідності до ч. ч. 1- 4 ст. 77 Земельного кодексу України землями оборони визнаються земельні ділянки, призначені для забезпечення діяльності Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Міністерства оборони України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, а також для розміщення військових частин, військових навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, що перебувають у сфері управління зазначених органів та/або входять до структури Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.
Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності.
Навколо військових та інших оборонних об`єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування.
У межах прикордонної смуги з метою забезпечення національної безпеки і оборони, дотримання режиму державного кордону військовим частинам Державної прикордонної служби України для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій надаються в постійне користування земельні ділянки шириною 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону на суші, по берегу української частини прикордонної річки, озера або іншої водойми, а вздовж лінії державного кордону України з Російською Федерацією і Республікою Білорусь - шириною до 2 кілометрів.
Порядок використання земель оборони встановлюється законом.
Згідно з ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, серед інших, належать землі оборони.
У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про використання земель оборони" військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України.
За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 115 Земельного кодексу України та ст. 3 Закону України "Про використання земель оборони" уздовж державного кордону України відповідно до закону встановлюється прикордонна смуга, в межах якої діє особливий режим використання земель. Розмір та правовий режим зон з особливим режимом використання земель встановлюється відповідно до закону.
Згідно з ст. 3 Закону України "Про використання земель оборони" землі в межах прикордонної смуги та інші землі, необхідні для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів, надаються в постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби України.
Розмір та правовий режим зон з особливим режимом використання земель встановлюються відповідно до закону.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про використання земель оборони" військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовляти сіно на землях, наданих їм у постійне користування. Землі оборони можуть використовуватися для будівництва об`єктів соціально-культурного призначення, житла для військовослужбовців та членів їхніх сімей, а також соціального та доступного житла без зміни їх цільового призначення.
Статтею 22 Закону України "Про державний кордон України" передбачено, що з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони. Прикордонна смуга встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону України на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм з урахуванням особливостей місцевості та умов, що визначаються Кабінетом Міністрів України. До прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення.
В свою чергу, згідно ст. 23 Закону України "Про державний кордон України" у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який регламентує відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб, провадження робіт, обліку та тримання на пристанях, причалах і в пунктах базування самохідних та несамохідних суден, їх плавання та пересування у внутрішніх водах України.
Таким чином, сукупний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що земельні ділянки у межах прикордонної смуги, яка встановлена вздовж державного кордону України, відносяться до земель оборони, які можуть перебувати лише у державній власності та не підлягають передачі до комунальної чи приватної власності, а також щодо яких встановлений спеціальний режим їх використання.
Відповідно до вимог п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998 "Про прикордонний режим", з урахуванням особливостей місцевості та інших умов ширина прикордонної смуги може бути змінена обласними державними адміністраціями за поданням Адміністрації державної прикордонної служби, але вона не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що знаходиться в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень.
Відповідно до затвердженого цією постановою Кабінету Міністрів України "Положення про прикордонний режим" прикордонна смуга - це ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо уздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або уздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм у межах територій селищних і сільських рад, прилеглих до державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень.
Лінія прикордонних інженерних споруд - спеціальна смуга місцевості в межах прикордонної смуги та інші земельні ділянки, які відповідно до законодавства надаються в постійне користування органам Державної прикордонної служби для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів.
При наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прикордонної смуги необхідно виходити із її нормативних розмірів, встановлених ст. 22 Закону України "Про державний кордон України" 8 та п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998 "Про прикордонний режим".
Нерозроблення та незатвердження окремого проекту землеустрою щодо встановлення прикордонної смуги не свідчить про її відсутність, оскільки розміри (ширина) прикордонної смуги встановлені законом - від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень.
Такі висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 297/1395/15-ц та від 26.10.2020 у справі № 297/1408/15-ц.
При цьому, відповідні розміри та ширина прикордонної смуги на території Куп`янського (колишнього Дворічанського) району Харківської області визначено розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 01.11.2021 № 539 «Про визначення ширини прикордонної смуги в межах території Харківської області».
Про те, що землі оборони, зокрема землі у межах прикордонної смуги, не можуть передаватись у комунальну та приватну власність, свідчить установлена судова практика Верховного Суду. Зокрема, постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 924/174/18 залишено без змін рішення судів попередніх інстанцій про визнання незаконними і скасування рішень органу місцевого самоврядування, якими надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, що належали до земель оборони та знаходились у межах прикордонної смуги.
Постановою Касаційного цивільного суд у складі Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 297/1395/15-ц залишено без змін судові рішення про задоволення позовних вимог прокурора про скасування наказів Головного управління Держземагенства у Закарпатській області та повернення в державну власність земельної ділянки з чужого незаконного володіння з огляду на те, що відповідно до вимог ст. 77, ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України землі оборони належать виключно до державної власності та не можуть передаватись у приватну власність.
Постановою Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 163/2369/16-ц підтверджено доводи позовних вимог прокурора про те, що землі у межах прикордонної смуги належать виключно до державної власності та не можуть передаватись у приватну власність.
При цьому, суд касаційної інстанції визнав обґрунтованим посилання прокурора на рішення органів державної влади (місцевого самоврядування) про встановлення ширини прикордонної смуги, зокрема постанови обласної Ради депутатів Трудящих Волинської області № 39/599 від 15.09.1946, якою в межах Волинської області встановлено 2- кілометрову та 800-метрову прикордонні смуги.
З частин 1, 2, 6, 7 статті 20 Земельного кодексу України вбачається, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.
Відповідно до п. 5 ст. 20 Земельного кодексу України, земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України «Про використання земель оборони».
Згідно ст. 77 ЗК України, землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Навколо військових та інших оборонних об`єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування.
Відповідно до ст. 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснюється відповідно до закону.
Так, Постановою Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 163/2369/16-ц підтверджено, що землі у межах прикордонної смуги належать виключно до державної власності.
Відповідно до п. п. «в» ч. 4 ст. 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать землі оборони.
Статтею 3 Закону України «Про використання земель оборони», визначено, що уздовж державного кордону України відповідно до закону встановлюється прикордонна смуга, в межах якої діє особливий режим використання земель.
Землі в межах прикордонної смуги та інші землі, необхідні для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів, надаються в постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби України.
Згідно з положеннями ст. 18 Закону України «Про державний кордон України» користування землею, на державному кордоні України провадяться відповідно до законодавства України та міжнародних договорів України і здійснюються таким чином, щоб забезпечувався належний порядок на державному кордоні України. Компетентними органами України за погодженням з органами Державної прикордонної служби України з урахуванням місцевих умов установлюється порядок здійснення всіх видів господарської діяльності на державному кордоні України.
У відповідності до ч.1 ст.4 Закону України «Про використання земель оборони» військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовляти сіно на землях, наданих їм у постійне користування.
Ураховуючивикладене, спірні земельні ділянки, які знаходяться в межах прикордонної смуги, відноситься до земель оборони, можуть перебувати виключно у державній власності, а їх використання для ведення сільськогосподарської діяльності можливе лише з дозволу НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ).
Враховуючи, що ГУ Держгеокадастру не мало повноважень щодо передачі спірних земельних ділянок із земель державної власності до земель приватної власності, а відповідач ОСОБА_1 не мав права набувати право власності на такі земельні ділянки в подальшому передавати їх суб`єкту господарювання в оренду, то фактично така передача не відбулась, статус цих земельних ділянок не змінився до теперішнього часу.
Статтею 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Право на звернення за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, встановлено нормами ст. 4 Господарського процесуального кодексу України.
Положеннями ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Фізичне зайняття обмежено оборотоздатних земель та їх використання особою, яка з огляду на вимоги законодавства не могла набувати прав власності чи користування ними, не позбавляє права володіння ними дійсного власника таких земель, але створює останньому перешкоди у здійсненні ним охоронюваного законом права користування своїм майном.
Навіть у випадку оформлення права приватної або ж комунальної власності на виведені з цивільного обороту земельні ділянки, такий власник не набуває статусу одноособового володільця спірним майном, оскільки за Українським народом зберігається його право на землю, що є об`єктом права власності народу, і таке право залишається не припиненим.
Таким чином, у разі фізичного зайняття обмежено оборотоздатних земель та оформлення речових прав на них, відповідне порушення, ураховуючи їх правовий титул, необхідно розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави.
У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, тобто позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.
Предмет негаторного позову становить вимога власника майна до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом.
Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном та факти, які підтверджують дії відповідача у створенні позивачу перешкод щодо здійснення цих правомочностей.
Позивач за негаторним позовом має право вимагати усунути наявні перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.
Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки, яка має закріплений у законодавстві статус обмежено оборотоздатної.
При цьому поняття перешкод у реалізації прав користування і розпорядження є загальним поняттям і може включати не лише фактичну відсутність доступу до земельної ділянки та можливості використати її за цільовим призначенням, а й будь-які інші неправомірні дії порушника прав, а також рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, договори, інші правочини, у зв`язку з якими розпорядження і користування майном ускладнене або повністю унеможливлене.
Спірні земельні ділянки на цей час в перебувають у приватній власності ОСОБА_1 на передані в оренду ФГ «Хавелов І.П.», проте в силу наведених вище вимог законодавства вони не можуть перебувати у приватній чи комунальній власності.
Земельна ділянка, яка є предметом спору у цій справі, має спеціальний правовий титул, оскільки за своїми характеристиками належить до земель оборони, тому не може бути змінено її цільове призначення на землі сільськогосподарського призначення, про що детально зазначено вище в обґрунтуванні цього позову.
Вибуття такої земельної ділянки з державної власності шляхом незаконного віднесення її до земель сільськогосподарського призначення, свідчить про порушення прав держави на користування та розпорядження цими землями оборони, що триває.
Негаторний позов, який спрямований на захист прав законного володільця спірних земельних ділянок щодо користування і розпорядження ними, може бути заявлений упродовж всього часу тривання відповідного порушення.
При цьому власник земельної ділянки може вимагати усунення порушення його права на земельну ділянку, у тому числі оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини та вимагаючи усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.
Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
За положенням частини 1 статті 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмовими і електронними доказами.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з підстав зазначених вище.
Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України на користь позивача слід стягнути з відповідачів понесені судові витрати зі сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 259, 263- 265, 268, 280 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Куп`янської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: Харківської обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , фермерського господарства «ХАВЕЛОВ І.П.», треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Харківській області, прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про усунення перешкод державі у користуванні та розпорядження землями оборони задовольнити.
Усунути перешкоди державі в особі Харківської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні землями оборони.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Інформація про сторони:

Позивач: Харківська обласна військова адміністрація (місцезнаходження: м. Харків, вул. Сумська, 64, ).

Відповідачі: ОСОБА_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Фермерське господарство «ХАВЕЛОВ І.П.» (місцезнаходження: Харківська область, Куп`янський район, селище Тополі, вул. Нова, 10, ).

Треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Харківській області (місцезнаходження: м. Харків, вул. Космічна. 21, ).

Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ).

ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4 ).

ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_5 ).

ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_6 ).

ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_7 )

ОСОБА_7 (місце проживання: АДРЕСА_8 ).

ОСОБА_8 ( місце проживання: АДРЕСА_9 ).

ОСОБА_9 (місце проживання: АДРЕСА_10 ).

ОСОБА_10 (місце проживання: АДРЕСА_2 ).

ОСОБА_11 (місце проживання: АДРЕСА_2 ).

ОСОБА_12 (місце проживання: АДРЕСА_11 ).

ОСОБА_13 (місце проживання: АДРЕСА_12 ).

ОСОБА_14 (місце проживання: АДРЕСА_13 ).

ОСОБА_15 (місце проживання: АДРЕСА_14 ).

Повний текст рішення виготовлений 20 листопада 2024 року.

Суддя: О.А. Саркісян