Справа № 350/395/24
Номер провадження 2/350/221/2024
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2024 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,
секретаря судових засідань Видойник І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дружини,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, мотивуючи позов тим, що рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2023 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на її утримання у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 25 січня 2023 року і до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку. Рішенням цього ж суду від 27 лютого 2023 року також з нього стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 3 000 грн щомісячно, починаючи стягнення з 25 січня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.
Зазначив, що у провадженні Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання угоди недійсною та розподіл майна подружжя. У цьому ж провадженні ОСОБА_2 додала витяг з Пенсійного фонду України, який підтверджуєте, що вона працездатна та працює на посаді головного спеціаліста відділу економічного розвитку, інвестицій, торгівлі, сільського господарства та туризму виконавчого комітету Перегінської селищної ради та відповідно отримує заробітну плату. Також у відповіді у відзиві у цьому ж провадженні вона вказує, що отримала 4 800 доларів США, 600 Євро коштів у якості весільного подарунку та те, що її весь час фінансували батьки, а ОСОБА_1 довгий час був безробітний та утримувався за її кошти.
Таким чином вважає, що відповідачка сама стверджує про наявність у неї матеріальних коштів, працевлаштування та отримання доходу, безробіття та відсутність коштів у нього (позивача).
Крім того, для отримання різного роду скидок у різних торгівельних закладах Рожнятова, ним була виготовлена бонусна карточка у додатку «DRUZI», яка прив`язана до належного йому номеру телефону і яка ним передана відповідачці. У період з 9 липня 2023 року по 1 лютого 2024 року відповідачка використовує отримані нею в якості аліментів кошти на практично щоденне придбання алкогольних напоїв, що викликає у нього занепокоєння щодо стану її здоров`я та ставить під сумнів необхідність та доцільність стягнення аліментів.
Із поданої відповідачкою декларації про доходи за 2022 рік вбачається, що її щомісячна заробітна плата складає 13 509 грн, а річна 162 104 грн, що значно перевищує прожитковий мінімум.
Вважає, що наведене вище та додані належні та допустимі докази свідчать про наявність всіх юридичних підстав для припинення стягнення аліментів на утримання відповідачки, оскільки аналіз статтей 75 та 76 Сімейного кодексу України дає підстави зробити висновки про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.
Просить припинити стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на її утримання у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою ОСОБА_3 трьохрічного віку.
4 березня 2024 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
В судове засідання позивач не прибув, однак його представник спрямував до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав; позов просив задовольнити.
Відповідачка у судове засідання не прибула, спрямувала до суду відзив на позов, у якому заперечувала проти позовних вимог, зазначила, що отримані кошти у якості весільного подарунку були реалізовані для ремонту житла, заміни системи опалення та вікон, а також покращення умов проживання сім`ї. Після припинення шлюбу з позивачем вона разом з дітьми була змушена покинути будинок батьків позивача, в якому вона проживала. Стосовно поновлення працевлаштування на роботі вказала, що вихід на роботу зумовлений відсутністю коштів на утримання малолітніх дітей та нерегулярною сплатою аліментів позивачем. Зазначила, що доказів неспроможності позивача сплачувати кошти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку ним не надано. Щодо нецільового використання бонусної карти «DRUZI» позивачем також не надано жодного доказу. Вважає доводи позивача безпідставними, такими, що ґрунтуються на припущеннях та такими, які не підтверджені та не відповідають дійсним обставинам справи.
Правом на надання відповіді на відзив позивач не скористався.
Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з`ясувавши обставини справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Суд установив, що рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2023 року у справі № 350/170/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі по 3 000 грн щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2023 року у справі № 350/171/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку позовні вимоги задоволено, ухвалено стягувати зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 25 січня 2023 року і до досягнення дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 25 травня 2023 року рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2023 року ухваленого у справі № 350/171/23 залишено без змін. З листа Перегінської селищної ради за вих. № 02.1-36/413 від 15 лютого 2024 року вбачається, що ОСОБА_2 працює у Перегінській селищній раді з 1 квітня 2021 року по теперішній час на посаді головного спеціаліста відділу економічного розвитку, інвестицій, торгівлі, сільського господарства та туризму Перегінської селищної ради. Розмір її заробітної плати встановлено згідно схеми посадових окладів керівних працівників та спеціаліста апарату міських (крім міст Києва та Севастополя), селищних, сільських рад та їх виконавчих комітетів. Згідно Форми ОК-7 (Пенсійний фонд України, Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, Індивідуальні відомості про застраховану особу) ОСОБА_2 за звітний 2022 рік отримала 162 103 грн 76 коп. заробітку/доходів, за 2023 рік - 40 200 грн. Правовідносини щодо прав та обов`язків подружжя з утримання регулюються Главою 9 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частинами другою, четвертою статті 84 Сімейного кодексу України, встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно приписів статті 85 Сімейного кодексу України, право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Посилання позивача на положення частини першої статті 82 Сімейного кодексу України, якою визначено підстави припинення утримання одного з подружжя, зокрема, з підстав поновлення його працездатності, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки вказаною нормою передбачено загальні підстави для припинення права одного з подружжя на утримання. У цій справі стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 було обумовлене її спільним проживанням з дитиною, яка не досягла трьохрічного віку, на підставі частини другої статті 84 Сімейного кодексу України, а відповідно їх припинення може відбутися з лише підстав, передбачених статтею 85 Сімейного кодексу України. Частинами другою та третьою статті 75 Сімейного кодексу України визначено, що право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.
Тож суд звертає увагу і на абсолютно хибне розуміння позивачем факту «працездатності», посилаючись при ньому на приписи статті 82 Сімейного кодексу України, оскільки це стосується виключно особи, якій попередньо була призначена група інвалідності та жодним чином не пов`язано з фактом подальшого її працевлаштування. Доказів, які б свідчили про неможливість позивача надавати матеріальну допомогу та нецільове використання позивачкою коштів суду не надано. Згідно до статтей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При поданні позовної заяви та протягом розгляду цивільної справи позивач не скористався своїм процесуальним правом та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмета доказування, а саме: не надано доказів погіршення його матеріального становища, здоров`я, які б могли підтвердити неможливість ним надавати відповідачці матеріальну допомогу у вигляді сплати коштів на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку.
Окрім того, позивачем не підтверджена належними доказами та обставина, що саме відповідачка користується та користувалася його (позичача) бонусною карточкою, долучені копії чеків не містять будь-яких даних, що саме відповідачка здійснювала покупки з використанням належної позивачу бонусної карточки.
Слід також зазначити, що отриманий дохід відповідачки за 2023 рік (рік звернення відповідачки із позовом до суду про стягнення аляментів) є низьким та становив 40 200 грн. та на одну особу в місяць цей дохід складав 1116 грн 66 коп., це при тому, що з 1 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав 2684 грн, для дітей до 6 років - 2 272 грн, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2 833 грн.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Матеріальний стан відповідачки з огляду на підстави заявленого позову, не входить до предмету доказування у справі та не враховується судом при ухваленні судового рішення, оскільки обов`язок доказування покладений на позивача. Вирішуючи спір по суті, суд не бере до уваги доводи позивача щодо того, що матеріальне становище відповідачки покращилося, остання працює, отримує доходи, використовує кошти (аліменти) не за призначенням, так як приписами статті 84 Сімейного кодексу України унормовано, що право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, а лише за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням викладеного вище, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відповідності до приписів частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову позивачеві у задоволенні позову в повному обсязі, витрати зі сплати судового збору з відповідачки стягненню не підлягають. Керуючись статями 7-13, 81, 141, 263, 265, 273, 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,
у х в а л и в :
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дружини відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Сокирко Л.М.