Провадження №2/522/7569/24
УХВАЛА

14 жовтня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та визнання права власності, у якій позивач просить:

- визнати удаваним договір про співробітництво, укладений 28 квітня 1998 року між підприємцем ОСОБА_2 та підприємцем ОСОБА_3 в частині сторони договору та визнати стороною договору ОСОБА_1 ;

- визнати удаваним договір купівлі-продажу долі в загальній дольовій власності, укладений 05.08.1999 року між підприємцем ОСОБА_3 як продавцем та ОСОБА_2 як покупцем в частині сторони договору, а саме стороні покупця, та визнати покупцем за договором ОСОБА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на кафе-бар «Лагуна», розташований у АДРЕСА_1 , який складається з кафе-бару під літ.А, загальною площею 120 кв.м., мостіння «І», огорожі №№1,2.

У позовні заяві позивач також просить відстрочити або розстрочити сплату судового збору.

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Так, відповідно до ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що поданий позов не відповідає вимогам законодавства (ст.175 і ст.177 ЦПК України), у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

У п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову.

Згідно Постанови ВП ВС від 25.08.2020 по справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Оскільки, однією із позовних вимог є визнання права власності, що являється спором про підтвердження права на майно, суд вважає, що зазначений позов носить майновий характер та підлягає грошовій оцінці, а тому, у позовній заяві має бути зазначена ціна позову.

У п.п.2, 9 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому обов`язок визначити вартість спірного майна покладається на позивача.

При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Виходячи зі змісту позовної заяви, позивач просить визнати за ним право власності на об`єкт нерухомого майна, який підлягає грошовій оцінці.

В пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», - звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Суд наголошує, що вартість спірного майна не може бути визначена на власний розсуд сторони, а має бути підтверджена доказами, при цьому позовна заява повинна містити посилання на такі докази у відповідності до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

В якості доказу вартості майна, суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна або цінова довідка, щодо спірного об`єкта нерухомого майна, яка підтверджуватиме його ринкову вартість на момент звернення із позовом до суду.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві позивач просить відстрочити або розстрочити сплату судового збору. Зазначене клопотання мотивована тим, що заявник перебуває у скрутному матеріальному становищі, на підтвердження чого надав довідки з реєстру про суми доходів.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Із системного аналізу ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що єдиною підставою для зменшення розміру судового збору є врахування судом майнового стану сторони, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.12ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, дійсно, позивачем витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, проте, проте, зазначений витяг містить інформацію про доходи позивача за 2014-2017 роки.

Також, позивачем подано витяг з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 02.11.2022 року, з якого вбачається, що доходи позивача в період з 1 кварталу 2021 року по 2 квартал 2022 року відсутні.

Також, позивачем подано витяг з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 01.06.2023 року з якого вбачається, що доходи позивача в період з 3 кварталу 2022 року по 1 квартал 2022 року становлять 12,19 гривень.

Також, позивачем подано витяг з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 29.02.2024 року, та з якого вбачається, що за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2023 року, тобто, по 01.10.2023 року , розмір доходу позивача склав 104,98 гривень.

Проте, будь-яких доказів на підтвердження того, що станом на момент звернення до суду, майновий стан позивача не дозволяє йому сплатити судовий збір надано не було, зокрема, відсутні відомості про дохід у період з 01.10.2023 року по 08.10.2024 року.

Більше того, позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що йому не належить на праві приватної власності будь-яке рухоме або нерухоме майно.

Тому, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Порядок сплати, розмір судового збору визначається у відповідності з Законом України «Про судовий збір».

Позовними вимогами є:

- визнання правочину удаваним (немайнова вимога);

- визнання правочину удаваним (немайнова вимога);

- визнання права власності (майнова вимога).

Тобто, позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру та вимогу майнового характеру.

Зі змісту ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, застосовується ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3 028,00 гривень.

Тому, ставка судового збору за позовну кожну вимогу немайнового характеру становить 1 211,20 гривень, а загальний розмір сплаченого судового збору повинен становити 2 422,40 гривень.

Згідно платіжної інструкції №6106-2575-8689-7627 від 19.06.2024 року, позивачем було сплачено в якості судового збору грошову суму у розмірі 1 000,00 гривень.

Згідно платіжної інструкцію від 17 вересня 2024 року №149920054, ОСОБА_1 сплатив в якості судового збору грошову суму у розмірі 7 700,00 гривень.

Тому, загальний розмір сплаченого позивачем судового збору становить 8 700,00 гривень.

Зі змісту ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, застосовується ставка судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, позивач повинен сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, визначений відповідно до дійсної вартості спірного майна на момент звернення із позову.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У п.12, 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» 17.10.2014 № 10 вказано у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Судовий збір за майнову вимогу, що визначений відповідно до ринкової вартості нерухомого майна, з урахуванням раніше сплачених сум 6 277,60 (8700 (загальна сума сплаченого судового збору) 2 422,40 (судовий збір за дві немайнові вимоги) повинен бути сплачений за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0015758

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача),Приморський районний суд м. Одеси(назва суду, де розглядається справа).

Окрім того, суд зазначає, що 20 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси вже надходила позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та визнання права власності, що ідентична за формою та змістом та містила ті ж самі недоліки.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Інститут залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі. Вимоги до позову викладені у 175, 177 ЦПК України, згідно яких, крім іншого, саме у позовній заяві повинні бути зазначені ім`я позивача та відповідача, третіх осіб, зміст позовних і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Саме належним чином оформлений позов, який вважається поданим у день первинного, направляється сторонам, тому не може бути уточненим, доповненим, тощо, оскільки саме за поданим належним чином оформленим позовом суд вирішує питання про відкриття провадження по справі за вимогами викладеними у позові.

Зважаючи на те, що позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 175, 177 ЦПК України, суд доходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175,177,185,259,260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та визнання права власності - залишити без руху.

Надати позивачеві строк на усунення недоліків в позовній заяві, який не перевищує десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку вчинення дій, спрямованих на зловживання процесуальними правами, суд залишає за собою право застосувати заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Косіцина В.В.