Справа № 544/394/24
пров. № 2/544/295/2024
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Ощинської Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у м. Пирятин у приміщенні суду по вул. Ярмарковій, 17 цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 31.10.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1103-7992. Кредитний договір між сторонами укладений в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» та відповідно до Правил надання грошових коштів у кредит, що складають єдиний договір. ЗУ «Про електронну комерцію», визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А721, для підписання Кредитного договору №1133-7992 від 31.10.2022, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 17800,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 15 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Сплачуючи кредит, Відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Станом на 23.01.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить: 176 665,00 гривень, а саме: просточена заборгованість за кредитом 17800,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 158865,00 грн. Проте Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у сумі 87 665,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 89 000,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 17 800,00 гривень; прострочену заборгованість за нарахованими процентами -71 200,00 гривень, а всього 89 000,00 гривень. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі.

19 березня 2024 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, що вказану заборгованість пред`явлену позивачем у позові, я не визнаю просить відмовити у позові виходячи з нижченаведених підстав. 31.10.2022 між позивачем та TOB «Укр Кредит Фінанс» було укладений кредитний договір № 1106 - 7992 та отримано 17 800 грн, під стандартну відсоткову ставку 1095%, тобто 3 % в день, з реальною річною відсотковою ставкою - 1 024 055,00%. У вказаному договорі були встановлені річна та денна відсоткові ставки, які суперечать чинному законодавству та є значно завищеними, що у цілому впливає на загальну суму повернення наданого кредиту. Враховуючи вищевикладене вважає за необхідне вказати на порушення законодавства при поданні позову до суду, що дає підстави для прийняття рішення судом для відмови у позові. 1.Відсотки у договорі є незаконними. Не оплачував кошти за користування кредитом, оскільки первинне погашення йде на прострочену заборгованість з якою він не погоджується, яка є оспорюванню та не врегульованою між сторонами. 2. Відсутні належні докази додані до позову. .Зокрема, log file - спеціальний файл з хронологічною інформацією, що зберігається па комп`ютері або сервері користувача і містить дані про дії програм або окремих користувачів. Логи - текстові файли, які містять дані про виниклі помилки роботи системи. Серверне програмне забезпечення створює логи, за якими можна дізнатися необхідну інформацію. Назва лога складається з 2 часток, наприклад, error log або access log. Логи можуть знадобитися, якщо потрібно дізнатися статистику по сайту. Наприклад, логи сайтів відображають наступну інформацію: а) статистику відвідуваності, б) точки входу і виходу з сайту, в) пошукові запити, за якими приходять відвідувачі, і найбільш популярні сторінки сайту, г) пошуковики, країни і браузери відвідувачів, д) рівень конверсії і сторінки сайту, які ніхто не відвідує, е) сайти, які посилаються на цей ресурс. Довідка додана до позову про взаємодію позивача з КБ «Приватбанк» датована 2019 роком, та не вказано, що саме підтверджує вказаний документ. Під час укладення кредитного договору було порушено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 р. № 22 (у редакції станом на 09.01.2022 р.) (далі Інструкція). За доводами позовної заяви виконання кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів підтверджується платіжним дорученням. Як вбачається із копії платіжного доручення вказаний документ візуально не відповідає додатку 3 до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 р. № 22 (у редакції станом на 09.01.2022 р.) (далі Інструкція), зокрема: не містить суми словами (п. б додатку 3, п. 6 додатку 9 Інструкції), дати валютування (п. 5 додатку 3, п. 5 додатку 9 Інструкції-), дата надходження (п. 50 додатку 3, п. 25 додатку 9 Інструкції); наступні реквізити: банк отримувача (п. 13 додатку 3, п. 12 додатку 9 Інструкції), печатка платника (п. 40 додатку З Інструкції), підпис платника (п. 41 додатку 3 Інструкції) міститься поза межами реквізиту відповідного документу. Крім того, у графі «рахунок отримувача» (п. 17 додатку 3, п. 15 додатку 9 Інструкції) зазначено картковий рахунок. Разом з тим, відповідно до пунктів 2, 3 постанови Національного банку України від 28.12.2018 р. № 162 банкам України під час формування номера банківського рахунку заборонено використовувати номер платіжної картки. Банки України зобов`язані з 05 серпня до 31 жовтня 2019 року самостійно здійснювати зміну (не за ініціативою кліпі і а) діючих рахунків клієнтів банків відповідно до вимог стандарту IBAN із збереженням довжини номера рахунку аналітичного обліку - не більше 14 символів. Відповідно до п. 2.5 Інструкції якщо розрахункові документи, у яких перевірено реквізити, заповнено з порушенням вимог цієї глави, глав 5, 6 і 12 та додатка 9 до цієї Інструкції, то банк, що здійснив перевірку, повертає їх без виконання згідно з пунктами 2.15 і 2.18 цієї глави та пунктом 11.11 глави 11 цієї Інструкції. Позивачем порушено вимог чинного законодавства при укладенні кредитного договору, зокрема: .Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 листопада 2021 року № 113; Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління Національного банку України від 11 лютого 2021 року № 16 (зі змінами); положення про встановлення додаткових вимог щодо взаємодії із споживачами фінансових послуг та іншими особами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 серпня 2022 № 170. Положення про ліцензування та реєстрацію надавачів фінансових послуг та умови провадження ними діяльності з надання фінансових послуг, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 24 грудня 2021 року № 153 (зі змінами). Порушення позивачем вимог чинного законодавства при укладенні кредитного договору, зокрема: ЗУ « Про електронну комерцію», ЗУ « Про споживче кредитування», ЗУ « Про захист прав споживачів», «Закону Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Кінцева сума тільки одних відсотків перевит суму кредтл у декілька разів, що суперечить вимогам чинного законодавства у сфері кредитування та вимогам Цивільного Кодексу України. Під час укладання кредитного договору Банк приховав інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту для здійснення ним свідомого вибору схеми кредитування, а також вказав у договорі занижені значення показників суттєвих умов договору, чим ввів мене в оману щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми кредиту. Згідно наявних матеріалів, оформлення мною інформації промови кредитування та сукупну вартість кредиту (у вигляді реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту), під час укладення кредитного договору, виконано з недотриманням «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» (затверджених Постановою Правління НЬУ №168 від 10.05.2007р.) та ЗУ «Про захист прав споживачів».

Умови кредитного договору є несправедливими, суперечать припнину добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу дог овірних прав і обовшків на ног тріпання становища споживача.

Доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно з нормамист. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність"тап. 2.1.1 Постанови НБУ "Про атвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України" від 30 грудня 1998 року № 566, оскільки лише первинні документи, які фіксують : акти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської діяльності - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком стягувача, який у даній справі не довів суду належними та допустимими доказами її розмір.

Докази того, що кредитор, дійсно направляв позивачу як боржнику повідомлення про наявну заборгованість відсутні, як і відсутні докази, що я отримував претензію щодо виплати заборгованості, і своєю пасивною поведінкою погодився з її розрахунком. Отже, заборгованість, яку стягують, не можна вважати безспірною. Якщо кредит видавався на споживчі цілі, то кредитор з метою реалізації свого права на дострокове повернення кредигу повинен в обов`язковому порядку використати процедуру досудового врегулювання спору. Лише у випадку незадоволення вимоги кредитора останній може звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості. Якщо кредитор не надав документи, які підтверджують факт видачі кредиту, то суд повинен відмовити в задоволенні позовних вимог. Для стягнення боргу мало надавати кредитний договір та розрахунок заборгованості, потрібно надати і докази видачі кредиту. Це може бути: меморіальний ордер, виписка по рахунку, заява на видачу готівки, платіжне доручення, тощо. Такі документи повинні відповідати положенням Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Якщо кредитор не подає такі документи з позовною заявою, то суд повинен відмовити в задоволенні позову через недоведеність наявності заборгованості.

Процентна ставка під час укладенні договору між мною та ТОВ «Укр Кредіт Фінанс» була незаконною. У відповідності до ст.8 ЗУ «Про споживче креди гуваннн», визначена Реальна річна процентна ставка, денна процентна ставка та загальна вартість кредиту Для споживача. 4.4 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК) і х 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; І - строк кредитування у днях.

Вказана процедура первинним кредитором не була дотримана під час нарахування відсотків за користування кредитом. Більше того, ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», зазначає Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Відсутні данні про те, що позивачем внесенні у реєстр фінансових та колекторських компанії НБУ, яка має право на врегулювання простроченої заборгованості. Якщо сторони договору не були внесені у відповідний реєстр го відповідно не мають права на пред`явлення позову до суду з вимогою про стягнення заборгованості. що узгоджується з вимогами ЗУ « Про споживче кредитування». Компаніям, які не включені до Реєстру, заборонено здійснювати врегулювання. У даний час, у вказаному реєстрі було зареєстровано 73 колекторських компаній слід зазначити що TOB «Укр Кредит Фінанс», відсутня у вкашному списку.

3аявлені позовні вимоги суперечать вимогам закону. Важливою обставиною також, є те, що відсотки за користування кредитом нараховувалися після закінчення строку дії договору, що є незаконні. Строковий договір банківського вкладу покладає на банк обов`язок прийняти від вкладника суму коштів, нарахувати на неї проценти та повернути ці кошти з процентами зі силивом установленого договором строку. Закінчення строку дії договору банківського вкладу не звільняє банк від обов`язку повернути (видати) кошти вкладникові. Враховуючи вищевикладене просить у задоволення позову відмовити.

Ухвалою від 04 березня 2024 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, також зазначив, що у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги не визнають, просять у їх задоволенні відмовити.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд, вивчивши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» знайшли своє підтвердження та підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 31.10.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1106-7992 на суму 17 800 грн., строком 300 днів зі сплатою відсотків (а.с. 10-15.)

Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https:// creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув.

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 17800 грн. підтверджено договором про відкриття кредитної лінії № 1106-7992, який підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А721, довідкою про перерахування суми кредиту №1106-7992 від 31.10.2022, довідкою про укладений договір, розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 7, 10-15, 25-26, 29-34).

Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://navse.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний договір від 31.10.2022 №1106-7992 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачкою грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Виходячи із положень ст. 525, ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Станом на 23.01.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 176 665,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 17 800,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 158 865,00 гривень.

Разом з тим кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 87665,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 89000,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 17 800,00 гривень; простроченузаборгованість за нарахованимипроцентами -71 200,00 гривень, а усього 89 000,00 гривень.

Станом на день розгляду справи заборгованість за договором кредиту відповідачкою не погашена, тому сума простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 17 800,00 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками у розмірі 71 200,00 грн суд дійшов до такого висновку.

Пунктом 6 статті 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

За правилами ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до частини 3 статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зположеннями статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторонни є вільними в укладенні договору, виборі контрагентата визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловогообороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

За змістом положень статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі-Закон) цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що несуперечить Закону України «Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. При цьому, частина 4 статті 18 Закону не містить застереження щодо незастосування зазначених положень пункту 5 частини 3 цієї статті до умови договорів про надання споживчого кредиту.

Частинами 5 та 7 статті 18 Закону передбачено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз указаних норм, дає підстави для висновку про те, що нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим.

Так, судом встановлено, що заборгованість відповідачки за кредитом становить 17800,00 грн. При цьому, заборгованість за відсотками та комісією позивач просить стягнути у розмірі 71200,00 грн, яка у 4 рази перевищує розмір боргу, тобто становить 25%.

Суд вважає, що нарахована позивачем сума по відсоткам та комісією за користування кредитом 71200,00 грн не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Крім того, передбачення в договорі такого високого розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач як споживач, тим самим порушує його права споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст. 3 п. 6, ст. 509 ч. 3 та ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання.

З огляду на приписичастини четвертої статті 42 Конституції Україниучасть у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту.

Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).

У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1-2 ст. 627 ЦК Українизасадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити.

Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення (Рішення Конституційного суду України від 11.07.13 №7-рп/2013).

У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками фізичними особами.

При цьому, суд вважає релевантним посилання на вказане рішення Конституційного суду при вирішенні питання про розмір відсотків за порушення відповідачкою грошового зобов`язання.

Враховуючи наведене, при вирішенні питання щодо стягнення відсотків, суд, встановивши співрозмірність нарахованих відсотків невиконаному зобов`язанню відповідача та врахуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважає, що належить зменшити розмір відсотків до розміру 8900,00 грн, що складає 50% від суми заборгованості за кредитом. На переконання суду, саме такий розмір відсотків буде справедливим, забезпечить розумний баланс інтересів сторін та є адекватним у розрізі конкретних правовідносин.

Враховуючи наявність у ОСОБА_1 непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково, а саме: стягнути заборгованість за кредитним догоором, яка складається з наступного: 17800,00 грн. заборгованість за кредитом; 8900,00 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, на 30% (26700х100/89000=30), то з відповідачки у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 726,72 грн (26700х2422,40/89000=726,72).

Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.

На підставі викладеного , керуючись ст. 133, 141, 258-259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 525-526, 625, 1049-1050, 1054-1055 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», заборгованість за кредитним договром № 1106-7992 від 31.10.2022 у розмірі 26700 (двадцять шість тисяч сімсот) гривень 00 копійок, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 17800,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 8900,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у сумі 726 (сімсот двадцять шість) гривень 72 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду безпосередньо подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», адреса місця знаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Суддя Ю.О.Ощинська