Справа №522/2174/13-Ц
Провадження №4-с/522/43/24
УХВАЛА

26 червня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.

розглянувши на підставі наявних матеріалів скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржникау праві виїзду за межі України від 04.06.2019 року у ВП №42170459,-

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржникау праві виїзду за межі України від 04.06.2019 року у ВП №42170459, у якій він просив поновити строк на оскарження постанови, визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржникау праві виїзду за межі України від 04.06.2019 року у ВП №42170459 та зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АРК та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомити ДПС України про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, вона передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Судове засідання по справі призначено на 29.04.2024 року, пізніше відкладено на 29.05.2024 року та на 26.06.2024 року.

У судове засідання, призначене на 26 червня 2024 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Будь-яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси у від 23.09.2013 року у справі №522/2174/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини розмірі 1500,00 гривень, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 29.01.2013 року щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання зазначеного рішення Приморським районним судом міста Одеси 07 лютого 2014 року було видано виконавчий лист №522/2174/13-ц.

Постановою державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовської Олени Леонідівни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 04.06.2019 року у виконавчому провадженні №42170459 було встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено особливий порядок дій, метою яких є створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання, який передбачає, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

При встановленні державним виконавцем наявності заборгованості зі сплати аліментів і того, що її сукупний розмір перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, застосування вказаних обмежень прямо передбачено частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому вказана стаття не зобов`язує державного виконавець перевіряти наявність таких прав у боржника, а містить припис у вигляді імперативного обов`язку виконавця винести постанови, перелік яких визначено у цій статті, адже застосування заходів, прямо передбачених частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», слугують належному захисту прав дітей та сприяють встановленню механізму притягнення до відповідальності осіб за несплату аліментів та ухилення боржників у подальшому від виконання призначеного обов`язку із стягнення за несплату аліментів, зменшенню заборгованості зі сплати аліментів.

Тобто, державний виконавець прийняв оскаржувану постанову в межах повноважень та на підставі, визначеній законом, задля виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси 23.09.2013 року у справі №522/2174/13-ц.

В якості підстав для скасування постанови боржник посилається на відсутність доказів направлення йому постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про встановлення обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

02 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Рева Світлана Леонідівна звернулася із запитом до ВПВР УЗПВР у Херсонській області, АРК та місті Севастополі ПМУЮ МЮ (м. Одеса), у якому просила, надати, зокрема, докази направлення боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження №42170459 та постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 04.06.2019 року.

У листі від 09.04.2024 року №23043/04.1-18 ВПВР УЗПВР у Херсонській області, АРК та місті Севастополі ПМУЮ МЮ (м. Одеса) повідомили про те, що Відділ не має можливості їх надати, оскільки матеріали виконавчого провадження не вивозилися з будівлі ВПВР УЗПВР у Херсонській області, АРК та місті Севастополі ПМУЮ МЮ (м. Одеса), розташованої у місті Херсоні, та були знищені.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу № 152 від 31.05.2024), Херсонська міська територіальна громада, була окупована з 01.03.2022 року по 11.11.2022 рік.

Суд погоджується із тим, що будь-які докази, які б підтверджували факт направлення копій постанов боржнику відсутні, проте, через незалежні від органу виконавчої служби причин. Доказів зворотного представниками державної виконавчої служби надано не було.

Також, в якості обгрунтування підстав для скасування постанови скаржник посилається на те, що він має проблеми зі здоров`ям та необхідністю лікування за межами країни, та на підтвердження чого надав виписку з медичної картки стаціонарного хворого №5395.2023 від 24.08.2023 року та довідку до акту огляду МСЕК серії 12ААГ №885803.

Тому, враховуючи відсутність доказів, які б підтверджували факт надсилання постанови державного виконавця про відкриття провадження та постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у виконавчому провадженні №42170459, беручи до уваги факт того, що інвалідність другої групи скаржника та характер його захворювання, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та скасування постанови державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовської Олени Леонідівни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 04.06.2019 року у виконавчому провадженні №42170459.

Керуючись ст. ст. 2 - 13, 18, 81, 126-127, 258-261, 447- 452 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 04.06.2019 року у ВП №42170459 задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовської Олени Леонідівни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 04.06.2019 року у виконавчому провадженні №42170459.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду в 15 денний строк з дня її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 05 липня 2024 року.

Суддя Косіцина В.В.