КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Русаковим Сергієм Олександровичем, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 червня 2024 року про відмову у відкритті у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 у якому просила розірвати укладений між позивачем та відповідачем на відстані договір від 22.04.2024 з придбання міні-сукні червоного кольору;

стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти сплачені за міні-сукню червоного кольору у розмірі 4 250,00 грн та пеню у розмірі 552,50 грн, а також, стягнути з відповідача усі судові витрати по справі.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що виконане відповідачем індивідуальне замовлення з пошиву сукні, яка є неналежної якості, не відповідала зразку на підставі якого робилось замовлення.

Встановивши таку невідповідність, позивачем одразу було направлено, як засобами поштового зв`язку так і на електронну адресу, повідомлення про розірвання договору та повернення сплачених грошових коштів. Однак, зазначені повідомлення було проігноровано відповідачем. На підставі статей 9, 12, 13 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звернулась до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права (а.с. 1-3зв.).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.06.2024 відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів (а.с. 13).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що відповідач повторно зареєструвала свою діяльність як ФОП 09.01.2024. Тобто, діяльність ФОП ОСОБА_2 не була припинена на момент звернення до суду (а.с. 15).

Відзиву від учасників справи не надходило.

У судовому засіданні ОСОБА_2 заперечувала проти поданої апеляційної скарги та просила її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що діяльність ФОП ОСОБА_2 була припинена 25.05.2010.

Але погодитись із такими висновками у повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2024 року ОСОБА_1 придбала через сторінку у соціальній мережі Instagram сукню, загальною вартістю 4 250,00 грн.

Виконавцем замовлення була ФОП ОСОБА_2

22.04.2024 на користь ФОП ОСОБА_2 було сплачено позивачем 2 125,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 9339-9806-8429-6966.

27.04.2024 позивачем на рахунок відповідача було сплачено залишок вартості сукні у розмірі 2 125,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією 9340-4636-4944-2474.

29.04.2024 та 30.04.2024 на поштову та електронну адреси відповідача позивачем було направлено повідомлення про розірвання договору та повернення сплачених коштів, яке залишено без відповіді відповідачем.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань убачається, що діяльність ФОП ОСОБА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , було припинено 25.05.2010, номер запису: 2022187, код КВЕД 74.40.0 - рекламна діяльність.

Згідно з ч. 4 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Частиною 5 статті 104 ЦК України визначено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Перевіряючи інформацію щодо діяльності ФОП ОСОБА_2 за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що у реєстрі міститься два запису відносно ФОП ОСОБА_2 .

Перший запис стосується діяльності, реєстрація якої відбулась за адресою АДРЕСА_1 , КВЕД 74.40.0 - рекламна діяльність, припинена 25.05.2010.

Другий запис стосується діяльності, реєстрація якої відбулась 09.01.2024 за адресою АДРЕСА_2 , КВЕД 47.91 роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет (основний), номер запису 000479280 (а.с. 20).

Таким чином, діяльність ФОП ОСОБА_2 не була припинена на момент звернення до суду.

З огляду на те, що на момент звернення до суду з даним позовом, відповідач була зареєстрована як ФОП, з діяльністю, яка передбачає роздрібну торгівлю що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет (основний), тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у відкритті провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Русаковим Сергієм Олександровичем, задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 червня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 14 листопада 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді