Справа № 643/8975/24
Провадження № 6/643/574/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 Московський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Вишнякової Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Самардіної Аліни Олександрівни про розстрочення виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2024 у справі № 643/8975/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Самардіна А.О. звернулася до суду із заявою, в якій просить розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2024 по цивільній справі №643/8975/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у розмірі 83902, 38грн. на 12 місяців, з щомісячною оплатою рівними частинами по 6991,87грн. (Документ сформований в системі «Електронний суд» 11.11.2024).

Заява обґрунтована тим, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2024 у справі № 643/8975/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено позов частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 773640 від 13.12.2021 року у розмірі 83902 гривні 38 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 49952,28 грн. та заборгованості за відсотками - 33 950,10 грн. З жовтня 2022 ОСОБА_1 добровільно вступила до лав ЗСУ на захист України внаслідок збройної агресії росії проти України і по теперішній час перебуває на службі у ЗСУ, а саме на передовій лінії боїв. Внаслідок того, що ОСОБА_1 перебуває в зоні бойових дій у гарячих точках та на передовій лінії бойового зіткнення, тому не має фізичної можливості сплатити заборгованість одноразово. Також заявниця посилається на те, що перед війною, у 2021 помер батько ОСОБА_1 та мати залишилася одна, інших дітей остання крім ОСОБА_1 у родині не має, а тому є єдиним годувальником хворої матері, яка з жовтня 2022 є ВПО та вимушено перебуває у Полтавській області. У разі блокування заробітної картки виконавцем, ОСОБА_1 буде позбавлена жодних коштів на існування та допомоги матері. ОСОБА_1 не може сплатити заборгованість одним платежем в повному обсязі через наявність таких життєвих обставин.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 13.11.2024 року заяву прийнято до провадження.

Сторони, належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Представник заявника ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву просить задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 04.10.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 773640 від 13.12.2021 року у розмірі 83902 гривні 38 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 49952,28 грн. та заборгованості за відсотками - 33 950,10 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 1623,01 грн.

Рішення набрало законної сили, видано виконавчі листи.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені у ст. 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В той же час, згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконується частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.

Відповідно до положень ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, заявниця стверджує, що можливості сплатити розмір заборгованості в повній мірі на даний час немає, просить суд врахувати, що перебуває на службі у ЗСУ, перебуває в зоні бойових дій. Через смерть батька у 2021, її мати залишилася одна, а тому вона є єдиним годувальником хворої матері, яка з жовтня 2022 є ВПО та перебуває у Полтавській області, а тому сплатити заборгованість одним платежем в повному обсязі через наявність таких життєвих обставин, не має об`єктивної можливості, у зв`язку з чим, просить суд про розстрочку виконання рішення суду на 12 місяців.

Такі обставини підтверджено копіями посвідчення офіцера НОМЕР_1 , пільгового посвідчення серії НОМЕР_2 від 18.10.2023, свідоцтва про смерть ОСОБА_1 .

Отже, проаналізувавши обставини справи, враховуючи бажання боржника повернути заборгованість стягувачу, шляхом розстрочення виконання судового рішення, суд вважає за можливе заяву задовольнити, розстрочивши виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2024 в частині стягнення заборгованості у розмірі 83902,38 грн. на 12 місяців, з щомісячною оплатою рівними частинами по 6991,87 грн.

Керуючись ст. 353, 354, 435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Самардіної Аліни Олександрівни про розстрочення виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2024 у справі № 643/8975/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2024 у справі № 643/8975/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині стягнення заборгованості у розмірі у розмірі 83902 (вісімдесят три тисячі дев`ятсот дві) гривні 38 коп. на дванадцять місяців, з щомісячною оплатою рівними частинами по 6991 (шість тисяч дев`ятсот дев`яносто одна) грн. 87 копійок., з моменту набрання ухвали суду щодо розстрочення виконання рішення законної сили.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19.11.2024

Суддя Т.М.Довготько