19.11.2024
Справа № 642/7261/24
Провадження № 2-н/642/1810/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Грінчук О.П., розглянувши заяву ПрАТ «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання послуг мобільного зв`язку,

в с т а н о в и в:

Представник ПрАТ «ВФ Україна» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання послуг мобільного зв`язку №40/63 від 25.10.2021 станом на 31.07.2022 в розмірі 7186.32 грн.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу передбачені ст.163 ЦПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, також до заяви додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2011 року, до заяви про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Як вбачається із тексту заяви про видачу судового наказу, у ОСОБА_2 внаслідок несвоєчасної оплати послуг заявника за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 утворилась заборгованість в розмірі 7186.32 грн.

В той час, в прохальній частині період, за яким заявник заявляє вимогу стягнути борг за послуги з мобільного зв`язку в розмірі 7186.32 грн. зазначено - станом на 31.07.2022.

Крім того, до заяви додано історію балансу ОСОБА_1 з 25.10.2021 по 31.07.2022, в якій відображено всі операції рахунку ОСОБА_1 Вихідне сальдо 7186.32 грн.

Таким чином, заява про видачу судового наказу та додатки до неї містять розбіжності в періоді нарахування боргу, за наявності яких суд позбавлений можливості винести судовий наказ, враховуючи безспірність вимог у наказному провадженні.

Також за наявності вказаних розбіжностей та відсутності безспірних даних про початок утворення боргу, суд не змозі встановити дотримання заявником строку позовної давності для звернення до суду з даною вимогою (п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України).

Крім цього, самого розрахунку боргу, складеного представником заявника, до заяви не додано.

Окрім зазначеного, заявник не додав до заяви документи, що вказують на застосування тарифів на відповідні надані боржнику послуги, оскільки сам Договір №40/63 від 25.10.2021 таких відомостей не містить.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Разом із тим, суд роз`яснює, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Також вважаю необхідним роз`яснити заявнику його право на звернення з тією самою вимогою до суду у спрощеному позовному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 161-166 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити ПрАТ «ВФ Україна» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання послуг мобільного зв`язку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова.

Суддя