УХВАЛА

05 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 630/660/23

провадження № 61-13797ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Петрол Маркет» на рішення Люботинського міського суду Харківської області

від 08 лютого 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 08 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Петрол Маркет» про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства

з обмеженою відповідальністю «Вест Петрол Маркет» (далі - ТОВ «Вест Петрол Маркет»), у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність ТОВ «Вест Петрол Маркет», яка полягає

у невиконанні рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 січня

2022 року у справі 639/5529/20 у період з 12 січня 2022 року до 20 лютого

2023 року;

- стягнути з ТОВ «Вест Петрол Маркет» на користь ОСОБА_1 заробітну плату, починаючи з 12 січня 2022 року до 20 лютого 2023 року, в розмірі

184 846,05 грн із утриманням з цих сум передбачених законом податків

та обов`язкових платежів при їх виплаті;

- стягнути з ТОВ «Вест Петрол Маркет» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000,00 грн.

Позов мотивований тим, що 12 січня 2022 року рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова у справі № 639/5529/20 задоволений позов ОСОБА_1

до ТОВ «Вест Петрол Маркет», яким визнано незаконним та скасовано наказ відповідача про її звільнення з посади, поновлено її на посаді начальника структурного підрозділу ТОВ «Вест Петрол Маркет» та стягнуто з ТОВ «Вест Петрол Маркет» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період

із 31 липня 2020 року до 12 січня 2022 року в розмірі 165 676,83 грн із утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Рішення суду допущено до негайного виконання в частині поновлення її на посаді. Це передбачало, що рішення повинно бути виконано відповідачем у мінімальний строк, достатній для вчинення конкретних дій. Але рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 січня 2022 року в частині поновлення її на роботі виконане відповідачем лише 08 лютого 2023 року. У частині виплати середнього заробітку

за час вимушеного прогулу в розмірі 165 676,83 грн рішення суду відповідач виконав добровільно.

Проте їй не виплачено заробітну плату за період із 12 січня 2022 року до 20 лютого 2023 року (день її звільнення після поновлення на роботі). Наведене свідчить

про протиправну бездіяльність відповідача, яка полягає у тривалому невиконанні рішення суду в справі № 639/5529/20.

Такі дії ТОВ «Вест Петрол Маркет» призвели до порушення не лише її трудових прав, а й майнових прав, оскільки вона правомірно очікувала на поновлення посаді та отримання гарантованих виплат у вигляді заробітної плати.

Для визначення розміру середнього заробітку за період з 12 січня 2022 року

до 20 лютого 2023 року вона керувалася Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України

від 08 лютого 1995 року № 100, та виходила із розміру середньоденного заробітку 456,41 грн, який був визначений під час розгляду справи № 639/5529/20 між тими самими сторонами.

Крім того, вказувала, що ТОВ «Вест Петрол Маркет» зобов`язаний компенсувати

їй моральну шкоду, розмір якої визнаний нею у розмірі 20 000,00 грн, оскільки внаслідок незаконного звільнення вона зазнала моральних потрясінь та душевних хвилювань, у зв`язку з втратою нею роботи вона втратила звичайні життєві зв`язки та можливість спілкуватися з колегами.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 08 лютого

2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ТОВ «Вест Петрол Маркет», яка полягає

у невиконанні у період із 13 січня 2022 року до 08 лютого 2023 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 січня 2022 року у справі 639/5529/20 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника структурного підрозділу «Автозаправна станція № 19-09 «ПР-Т СВОБОДИ ЛЮДВИГА».

Стягнено з ТОВ «Вест Петрол Маркет» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період із 13 січня 2022 року до 08 лютого 2023 року в розмірі 178 912,72 грн, з утриманням із цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Стягнути з ТОВ «Вест Петрол Маркет» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 19 червня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року рішення Люботинського міського суду Харківської області від 08 лютого 2024 року

та ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 19 червня

2024 року залишено без змін.

15 жовтня 2024 року ТОВ «Вест Петрол Маркет», через підсистему «Електронний суд», звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 08 лютого 2024 року

та постанову Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Люботинського міського суду Харківської області від 08 лютого 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року і відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК України також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Предметом спору в цій справі є вимоги про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у невиконанні рішення суду про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати в розмірі 184 846,05 грн та відшкодування моральної шкоди

в розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028,00 грн.

Ціна позову за вимоги майнового характеру у загальному розмірі становить 204 846,05 грн (184 846,05 + 20 000,00), яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн * 250 = 757 000,00 грн).

Щодо вимоги немайнового характеру про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у невиконанні рішення суду про поновлення на роботі, у цій справі, то вона не є справою, яка підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Зазначена справа є незначної складності (пункт 2 частини шостої статті 19 ЦПК України) та з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

У касаційній скарзі заявника відсутні посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили

про необхідність перегляду судових рішень у цій справі у касаційному порядку.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України, є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки заявник оскаржив судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

За наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства

з обмеженою відповідальністю «Вест Петрол Маркет» на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 08 лютого 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Петрол Маркет» про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська