Провадження №2-о/389/17/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Українського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.,

представника заінтересованої особи Козленко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби, про встановлення факту постійного проживання на території Україні,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із даною заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991.

Вимоги обґрунтовані тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Володимирівка Петрівського району Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про його народження. З дня народження і по теперішній час постійно проживав на території України. Паспорт громадянина України, в силу життєвих обставин, не отримував. При зверненні до УДМС України в Кіровоградській області з приводу отримання паспорту громадянина України отримав усну відмову та роз`яснення необхідності звернення до суду для встановлення факту його проживання на території України станом на 24.08.1991. На даний час постійно проживає по АДРЕСА_1 , однак без реєстрації, оскільки не має паспорта громадянина України.

Під час судового розгляду заявник ОСОБА_1 надав суду показання, відповідно до яких будучи неповнолітнім відбування покарання в місцях позбавлення волі і паспорта у нього на той час не було. До 1989 року перебував в луганській області у Вахрушева, потім був в колонії в росії. Вперше був засуджений у 1986 році з умовним строком. Він записаний по прізвищу батька, а у матері інше прізвище. Після звільнення з місць позбавлення волі повернувся на Україну в 1997 році.

У подальшому заявник та його представник адвокат Урсаленко О.М. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань, у тому числі про відкладення до суду не надходило.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заперечила проти задоволення вимог заяви та встановлення факту.

Вислухавши пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку ч.2 ст.256 ЦПК (ст.315 ЦПК відповідно до змін від 15 грудня 2017 року) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст.256 ЦПК (ст.315 ЦПК відповідно до змін від 15 грудня 2017 року) та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р оку).

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо.

За нормою ст.9 Закону України «Про правонаступництво України» всі громадяни Союзу РСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», - громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно з п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від27березня 2001року № 215/2001 (далі Порядок), - встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Пунктом 8 Порядку передбачено що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Крім цього, статтею 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповно рідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України ( п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України»).

Визначення термінів, що вживаються у Законі України «Про громадянство України» дається у статті 1 цього Закону, відповідно до якої:

- проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або мають військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, виданий іноземцю чи особі без громадянства, які в установленому порядку уклали контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні;

- безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 мовою оригіналу: « ОСОБА_1 родился 04 июля 1970 года в с.Владимировка Петровського района Кировоградськой області Украина», батьками останнього вказано « ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ».

За даними Жовтоводського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 08.03.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Володимирівка Перівського району Кіровоградської області, не оформлював документи для виїзду за кордон на постійне проживання, паспортом громадянина України не документувався, за інформацією Лихівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованим не значиться, підстави документування тимчасовим посвідченням № НОМЕР_2 від 12.09.2021 немає можливості повідомити, оскільки у Жовтоводському відділі ГУ ДМС у Дніпропетровській області відсутні відомості П`ятихатського РС ГУДМС України в Дніпропетровській області щодо підтвердження видачі вказаного документа.

За даними Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 22.03.2023 №01.1-21/919/2, інформація щодо проживання у 1988 році на території Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відсутня.

Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №3 від 27.04.2023, свідчить про наступне: Ганнівською сільською Радою Петрівського району Кіровоградської області 18 серпня 1970 року складено актовий запис №30 про народження ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками останнього є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підстава запису відомостей про батька свідоцтво про встановлення батьківства, актовий запис №5 від 18.08.1970 складений Ганнівською с/Радою прізвище дитини « ОСОБА_6 » змінено на « ОСОБА_7 ».

Відповідно до копії обліково-статистичної картки на кримінальну справу №1-143/89 за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній раніше судимий у 1986 році

Обліково-статистична картка на особ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по кримінальній справі №1-143/89 у П`ятихатському районному суді Дніпропетровської області відсутня.

Вироком П`ятихатського районного суду від 20.10.1989 року (справа №1-143/89) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Володимирівка Петрівського району Кіровоградської області, місце проживання с.Ровеньки П`ятихатського району Дніпропетровської області, засуджений до 5 років позбавлення волі, вказана кримінальна справа знищена на підставі наказу ДСА «Про затвердження переліку судових справ та документів діяльності суду із зазначенням строків зберігання» від 07.07.2000 №27/5, при цьому вказаний вирок містить вказівку на те, що ОСОБА_1 попередньо був судимий в січня 1989 року Жовтоводським народним судом до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на два роки. Відтак, є очевидним, що з 1989 року заявник відбував покарання у місцях позбавлення волі у вигляді 5 років, тобто мав би звільнитись у 1994 році.

Відповідно до даних Пальмирівського старостинського округу П`ятихатської міської територіальної громади №31 від 04.04.2023: за даними погосподарського обліку по с.Ровеньки до 1985 року ОСОБА_1 не значиться; Погосподарська книга за період з 1986 року по 1990 рік в архіві колишньої Пальмирівської сільської ради відсутня; за даними по господарської книги по с.Ровеньки за період з 1991 року по 1995 рік, в господарстві №767 рахується ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але зазначено, що він перебуває в місцях позбавлення волі, без вказівки терміну; за даними домових книг по с.Ровеньки, серед осіб, місце проживання яких зареєстровано в с.Ровеньки згідно паспорта, ОСОБА_1 не значиться.

Довідка відділу ЦНАП Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №685 В від 21.11.2022 вказує на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не зареєстрований та фактично проживає на території Володимирівського старостинського округу Суботцівської сільської ради з 2001 року по теперішній час.

Довідка виконкому Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №142В від 15.02.2024 вказує на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з червня 1997 року по вересень 2002 року проживав на території села Мошорине та з вересня 2002 року по теперішній час проживає по АДРЕСА_1 .

Допитана у якості свідка ОСОБА_8 надала показання, відповідно до яких ОСОБА_1 є її рідним племінником, з родичів у них більше нікого не залишилось. У 1986-1992 роках племінних проживав у с.Ровеньки, покійна сестра розповідала, що його засудили. Потім племінник переписувався з її донькою, в той час вона проживала в с.Миролюбівка. У племінника була сестра, яка проживала у с.Володимирівка.

Тимчасове посвідчення, що підтверджує особу громадянина України №12 від 12.09.2021 П`ятихатського РС ГУДМС, видане ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с.Володимирівка Петровського району, відповідно до якого місце проживання останнього зареєстровано по АДРЕСА_2 судом не приймається до уваги, оскільки спростовано інформацією Лихівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, згідно з якою за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 зареєстрованим не значиться, інші докази, на підставі яких можна було б прийти до висновку про її дійсність, відсутні.

Довідки Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області щодо проживання заявника на її території частково суперечать одна одній щодо відліку дати початку проживання без реєстрації, однак, у будь-якому випадку, вказують на початок проживання заявника на території вказаної сількї ради з 1997 року.

При цьому достовірно встановити місце перебування (проживання/реєстрації) заявника до 1991 року та з 1991 до 1997 року під час судового розгляду не представилось можливим і можливості встановлення такої інформації вичерпано. За встановлення судом, що ОСОБА_1 з 1989 до 1994 року відбував покарання у місцях позбавлення волі за вироком П`ятихатського районного суду від 20.10.1989 року (справа №1-143/89) у вигляді 5 років позбавлення волі, останній не надав відомостей про місце відбування покарання, або клопотанян про витребування таких даних за неможливості надання, тож підтвердити або спростувати ймовірність відбування покарання на території України у цей період неможливо.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи усі досліджені докази в сукупності, суд вважає, щопід час судового розгляду наявними доказами та показаннями заявника і свідка беззаперечно не доведено факт постійного проживання заявника на території України станом на момент проголошення незалежності України, а саме 24 серпня 1991 року, відтак заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території Україні, станом на 24.08.1991 року.

Судові витрати віднести на рахунок заявника.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_1 , проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий.

Заінтересована особа Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби місце знаходження м.Кропивницький вул.Єгорова,25а, .

Повний текст рішення складений 15.11.2024.

Суддя В.В. Український