Справа № 2-2679/12
Провадження № 4с/712/55/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі :

головуючого судді Троян Т.Є.,

за участі секретаря П`ятун Я.О.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 , -

В СТ А Н О В И В:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В обґрунтування скарги зазначив, що заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.12.2012 № 2-2679/12 з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.10.2012 і до досягнення дитиною повноліття. 31.01.2013 ОСОБА_5 отримала виконавчий лист № 2-2679/12. Вказував, що добровільно виконував рішення суду та сплачував аліменти у достатньому розмірі, тому до 03.04.2023 року вказаний виконавчий лист жодного разу не пред`являвся до виконання.

З грудня 2021 року син стягувача та скаржника проживає разом з ОСОБА_1 . У зв`язку з цим 01.08.2022 ОСОБА_1 подав до Бориспільського міськрайонного суду Київської області позовну заяву про звільнення його від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина та стягнення аліментів на його утримання зі стягувача. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.02.2023 № 359/4752/22 ОСОБА_1 звільнено від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заро бітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.10.2012 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.08.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

15.03.2023 ОСОБА_1 подав до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист з заявою про відкриття виконавчого провадження. 21.03.2023 відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів зі ОСОБА_2 .

05.04.2023 державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабенко А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 . Зроблено розрахунок заборгованості з квітня 2013 року по березень 2023 року.

Однак скаржник вважає безпідставними нарахування аліментів за період з серпня 2022 року по березень 2023 року, оскільки за вказаний період ОСОБА_2 має сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини.

Скаржник посилається на те, що виконавчий лист № 2-2679/12 був пред`явлений до виконання 03.04.2023, тобто після спливу 10 років з моменту отримання виконавчого документу та після відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів зі ОСОБА_2 .

Скаржник зазначає, що з моменту винесення заочного рішення Соснівським районним судом м. Черкаси від 13.12.2012 він перераховував кошти на утримання сина шляхом поштових переказів, переказів на особисту картку стягувача, реквізити якої були надані стягувачем. Після досягнення сином віку, з якого можливо відкрити банківський рахунок, ОСОБА_1 відкрив банківський рахунок на ім`я сина та перераховував кошти сину.

Скаржник подавав до виконавчої служби документи, що підтверджують регулярну сплату аліментів на користь стягувача, державний виконавець декілька разів здійснював перерахунок заборгованості.

Останній раз державний виконавець складено черговий розрахунок заборгованості по аліментам станом на 12.06.2023 за період з 01.01.2013 по 31.07.2022 на суму 102 943, 19 грн. з першого доходу та з другого доходу за період з 01.05.2021 по 31.07.2022 і визначено загальну заборгованість в сумі 105 415,62 грн.

Зазначив, що ним в період з квітня 2013 по серпень 2022 самостійно в повному обсязі проводились виплати ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Так, згідно чеків/квитанцій АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Універсалбанк» стягувачу було перераховано 128 370 грн. Жодних інших відносин чи дітей з ОСОБА_2 заявник не має, тому вказані кошти нічим іншим, окрім як аліментами на дитину ОСОБА_4 , не були і бути не могли. Отже, в період квітень 2023 лютий 2024 відповідними заявами надавав державному виконавцю платіжні квитанції, згідно з якими сплачував аліменти за період з квітня 2013 по серпень 2022 року, тобто до пред`явлення виконавчого листа до виконання та просив врахувати їх як сплату аліментів за цей період. Частину коштів державним виконавцем враховано як сплачені аліменти. Інші квитанції не враховані, оскільки згідно відповідей на заяви скаржника не вказано призначення платежу, а саме «Аліменти».

Стягувачем до державного виконавця надано заяву про те, що вона визнає, що отримувала грошових переказів як аліменти на суму 84 680, 39 грн. за період з квітня 2013 по серпень 2022. В цих грошових переказах в призначенні платежу не зазначено, що це «Аліменти».

Оскільки за останні 10 років квитанції не збереглися заявником витребувані відомості про рух коштів від АТ КБ «Приватбанк» 29.08.2023 року. АТ КБ «ПриватБанк» надана інформація стосовно рахунків ОСОБА_2

02.11.2023 року заявник подав заяву відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо врахування сплату аліментів, коштів що були сплачені заявником згідно виписки про рух коштів надана інформація КБ «ПриватБанк» стосовно рахунків ОСОБА_2 19.12.2023 року заявник повторно подав заяву відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо врахування у сплату аліментів, коштів що були ним сплачені згідно виписки про рух коштів надана інформація КБ «ПриватБанк» стосовно рахунків ОСОБА_2 . Також, 06.02.2024 р. була подана заява про приєднання до матеріалів виконавчого провадження фотокопії виписки про рух коштів надана інформація КБ «ПриватБанк» стосовно рахунків ОСОБА_2 та здійснити перерахунок заборгованості.

Таким чином, заявник вказує, що гроші, які він переказував стягувачу в загальній сумі 128370,09 грн., є виконаними ним аліментними обов?язками перед стягувачем, які виникли на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.12.2012 року, проте державним виконавцем було безпідставно відмовлено щодо зарахування вищевказаних грошових

Державний виконавець письмово повідомила, що підставою неврахування коштів з наданої зазначеної виписки про рух коштів надана інформація КБ «Приватбанк» є те що, це стосовно рахунків ОСОБА_2 лише копії, та офіційно з суду не надходила інформація про рух коштів від КБ «ПриватБанк».

Також державному виконавцю Першого відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабенко А.О. подані заявником копії квитанцій в квітні-травні 2023 року без причин не враховано наступні платежі:

- Квитанція від 03.12.2018 року на суму 1000 грн;

- Квитанція від 01.12.2020 року на суму 1498 грн;

- Квитанція від 31.12.2020 року на суму 1600 грн;

- Квитанція від 31.05.2021 року на суму 1000 грн.

А всі інші подані заявником виписки, квитанції в сумі 84580,39 грн. де також відсутнє призначення платежу «Аліменти» та сплачені з терміналів самообслуговування Приватбанк, в касах банку Приватбанк, з карткових рахунків заявника Приватбанк та Монобанк зараховані державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабенко А.О.

02.11.2023 року заявником була подана заява та додано копії платіжних інструкцій та квитанцій. А саме, те що заявником перераховано на картковий рахунок сина ОСОБА_4 - 151731 грн. в якості аліментів де призначення платежу вказав - «заборгованість по аліментах». Державним виконавцем у письмовій відповіді за 27.11.2023 року - відмовлено заявнику у врахуванні в якості аліментів квитанцій про перерахування коштів на рахунок сина. Неповнолітній син в ОСОБА_6 досяг 16 річного віку. Тобто, враховуючи викладені вище положення закону, останній мав право самостійно отримувати та розпоряджатися аліментами.

У зв`язку з наведеним просив: 1)визнати неправомірними та скасувати розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів, складені державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Погорнюк І.В. станом на 31.05.2024 року в сумі 105415, 62 грн., у виконавчому провадженні №71467670 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 31.01.2013 р. Соснівським районним судом м. Черкаси у справі №2-2679/13.

2) зобов?язати державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Погорнюк І.В. зробити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з квітня 2013 року по 30.11.2021 року на утримання дитини ОСОБА_4 з урахуванням платіжних документів, які підтверджують перерахунок коштів здійснених ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_2 та на картковий рахунок сина ОСОБА_4 , сплачених за період з січня 2013 по грудень 2023 року по квітень 2019 року включно та не врахованих під час складання розрахунку заборгованості по аліментах, яка станом на 27.05.2024 року у виконавчому провадженні №71467670.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.06.2024 скаргу прийнято до розгляду.

03.07.2024 від представника стягувача адвоката Манзар Т.В. надійшло заперечення на скаргу, в якому вона просить відмовити у задоволенні скарги. В обґрунтування заперечень вказувала, що Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2012 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_5 в розмірі частини всіх видів заробітку на утримання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 08.10.2012 року. У боржника ОСОБА_1 існує заборгованість по виконавчому листу у період з лютого 2013 року по 31.07. 2022 року з першого доходу становить 100 958, 69 грн., 3 другого доходу становить 5 221,25 грн., загальна сума боргу 106 179,94 грн. Вказана заборгованість в останнього вірно нарахована державним виконавцем, а саме згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.02.2023 року та ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2024 року по справі №359/4752/22 роз?яснено рішення Бориспільського міськрайонного суду від 15 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення з позивача аліментів та стягнення аліментів з відповідача. Роз?яснено, що ОСОБА_1 звільняється від сплати на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , присуджених заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2012, починаючи з 01 серпня 2022 року, тобто з дня стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 . Однак, ОСОБА_1 нехтуючи своїми батьківськими обов?язками, з лютого 2013 року по липень 2022 року включно не сплачував аліменти відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2012 року, а періодично переказував незначну суму, і ввесь тягар утримування неповнолітнього сина ОСОБА_6 покладався на ОСОБА_2 , тому боржник ОСОБА_1 законно має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 106 179, 94 грн., яка нарахована з двох видів доходу ОСОБА_1 , а саме з доходу фізичної особи-підприємця у сумі 100 958 грн. 69 коп., з пенсії - 5 221 грн. 25 коп. Правильність розрахунку заборгованості вже перевірялась судом, що підтверджується ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.10.2023 року, якою у задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність начальника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко А.М. відмовлено. Постановою Черкаського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 жовтня 2023 року залишено без змін. В даному випадку преюдиційні обставини, встановлені у вказаній справі є обов?язковими для суду, який розглядає справу. Суть преюдиції полягає і в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку (постанова Верховного Суду у складі Об?єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі №753/11000/14-ц (провадження №61-11сво 17). Зазначила, що боржник ОСОБА_1 у період з жовтня 2012 року по січень 2022 року здійснив виплату аліментів у сумі всього лише 84 580,39 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах та заявою стягувача. Щодо неврахування державним виконавцем квитанцій про сплату аліментів на особистий рахунок дитини, зазначила наступне: Згідно виконавчого листа №2-2679/12 від 31.01.2013 у виконавчому провадженні №71467670 стягувачем є ОСОБА_2 , а отже і отримувачем коштів, що сплачені у рахунок аліментів, повинна бути саме вона. Будь-якої домовленості між нею та боржником ОСОБА_1 щодо сплати аліментів безпосередньо дитині не було також останнім не надано доказів домовленості зі сплати аліментів між сторонами саме на особистий рахунок дитини. Звертаю увагу суду, що ухвалою Соснівського районного суду від 12.07.2023 року справа №2-2679/12, провадження № 4с/712/36/23 було витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» відомості про рух коштів по рахункам (в тому числі картковим), що були відкриті на ім?я ОСОБА_2 , в період часу з 01.11.2012 року по 01.11.2022 року з розшифровкою призначення платежу, назвою контрагентів і їх повних реквізитів, місцем внесення коштів із зазначенням адреси, зокрема, хто з громадян вносив кошти на рахунки.

У боржника ОСОБА_1 наявні дані виписки, з яких вбачається, що державним виконавцем обгрунтовано враховані зарахування коштів, в яких зазначено прізвище особи, яка здійснює таке зарахування, на підтвердження яких у боржника збереглися квитанції та суми, які визнала стягувачка по заяві. Інші перекази, по яким боржник не має квитанцій та не можливо ідентифікувати ініціатора переказу обгрунтовано не були враховані. Тому, просила відмовити у задоволенні скарги.

Представник Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) правом на подання заперечення на скаргу не скористався.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав, просив задовольнити.

В судовому засіданні представник стягувача адвокат Манзар Т.В. заперечувала проти задоволення скарги з підстав, зазаначених у запереченнях.

Представник Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином.

Розглянувши матеріали скарги, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 13 грудня 2012 року заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси по справі № 2-2679/12 стягнуто із заявника аліменти на користь стягувача ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08 жовтня 2012 року.

31 січня 2013 року на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист стягувачу.

15 лютого 2023 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області № 359/4752/22, яке набрало законної сили 28 березня 2023 року, звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2012 року та до досягнення дитиною повноліття, які були стягнуті на підставі заочного рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2012 року.

Цим же рішенням стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подання позову, а саме 01 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.04.2023 державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабенко А.О. за заявою ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2679/12 від 31.01.2013 щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.10.2012 і до досягнення дитиною повноліття.

Листом № 62663 від 07.07.2023 державним виконавцем направлено розрахунки заборгованості по аліментах, згідно яких станом на 27.03.2023 сума боргу по аліментах ОСОБА_1 за період з 01.05.2021 по 27.03.2023 становить 153 143,94 грн., з яких боржником сплачено 84 580,39 грн.; станом на 07.07.2023 за період з квітня 2013 року по березень 2023 року розрахована заборгованість у сумі 135 114,31 грн.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2024 року по справі №359/4752/22 роз?яснено рішення Бориспільського міськрайонного суду від 15 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення з позивача аліментів та стягнення аліментів з відповідача. Роз?яснено, що ОСОБА_1 звільняється від сплати на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , присуджених заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2012, починаючи з 01 серпня 2022 року, тобто з дня стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 .

Державним виконавцем складено розрахунок заборгованості за період з 01.01.2013 по 31.07.2022 на суму 102 943, 19 грн. з першого доходу та з другого доходу за період з 01.05.2021 по 31.07.2022 і визначено загальну заборгованість в сумі 105 415,62 грн.

Скаржник зазначив, що ним в період з квітня 2013 по серпень 2022 самостійно в повному обсязі проводились виплати ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Так, згідно чеків/квитанцій АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Універсалбанк» стягувачу було перераховано 128 370 грн. Жодних інших відносин чи дітей з ОСОБА_2 заявник не має, тому вказані кошти нічим іншим, окрім як аліментами на дитину ОСОБА_4 , не були і бути не могли. Отже, в період квітень 2023 лютий 2024 відповідними заявами надавав державному виконавцю платіжні квитанції, згідно з якими сплачував аліменти за період з квітня 2013 по серпень 2022 року, тобто до пред`явлення виконавчого листа до виконання та просив врахувати їх як сплату аліментів за цей період. Частину коштів державним виконавцем враховано як сплачені аліменти. Інші квитанції не враховані, оскільки згідно відповідей на заяви скаржника не вказано призначення платежу, а саме «Аліменти».

Листом № 72290 від 03.08.2023 начальник Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомила, що, враховуючи наявність у ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів, відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно виконавчого листа № 2-2679/12 від 31.01.2013 у виконавчому провадженні №71467670 стягувачем є ОСОБА_2 , а отже і отримувачем коштів, що сплачені у рахунок аліментів, повинна бути ОСОБА_2 . У судовому засіданні та запереченнях представник стягувача заперечила щодо існування будь-якої домовленості між сторонами щодо сплати аліментів безпосередньо дитині.

Скаржником також на дотримання вимог ст.ст. 12, 18 ЦПК України не подано доказів домовленості зі сплати аліментів між сторонами саме на особистий рахунок дитини.

В судовому засіданні перевірялись доводи заявника щодо необгрунтованого неврахування державним виконавцем частини переказів. На думку суду, державним виконавцем обгрунтовано враховані зарахування коштів, на підтвердження яких у боржника збереглися квитанції з призначенням «Аліменти» та суми, які визнала стягувачка по заяві. Інші перекази, по яким боржник не має квитанцій та не можливо ідентифікувати ініціатора переказу обгрунтовано не були враховані.

Крім того, аналогічні доводи заявника вже були предметом розгляду у справі № 2-2679/12 (провадження №4-с/712/52/23). Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.10.2023 року у вказаній справі у задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність начальника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко А.М. відмовлено. Постановою Черкаського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 жовтня 2023 року залишено без змін.

Так, відповідно до статей 1 та 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, принцип Res judicata - вирішена справа (res judicata pro veritate habetur) - (судове рішення слід визначати за істину) означає остаточність рішення суду, яке набрало чинності і не може бути переглянуте. Принцип res judicata визнано на міжнародному рівні та зафіксовано, в тому числі, у п. 1 ст. 44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип остаточності рішення є складовою частиною верховенства права.

Вказаний принцип є одним з основоположних аспектів верховенства права, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п. 46 рішення у справі «Устименко проти України», «Христов проти України», заява № 24465/04, пункти 33-34).

Тобто, юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Вказана позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 року по справі №464/2262/17.

Отже, судом у справі № 2-2679/12 (провадження №4-с/712/52/23) було встановлено, що державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не порушила чинне законодавство під час розрахунку заборгованості з аліментів.

У статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За вказаних обставин, суд вважає, що державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не порушив чинне законодавство під час розрахунку заборгованості з аліментів.

За вказаних обставин, скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 447-451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 05.07.2024.

Суддя Т.Є. Троян