Справа № 526/236/22
Провадження № 2/526/22/2024
У Х В А Л А

15 жовтня 2024 рокуГадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Синепол С.А.

адвоката Заєць В.П., Черкасова М.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Гадяч заяву Зінченка Григорія Васильовича та заяву ОСОБА_2 про відвід судді Максименко Л.В. у справі № 526/236/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 третя особа: приватний нотаріус Ямпольська С.М. про припинення права на частку у спільному майні

в с т а н о в и в :

3 лютого 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа: приватний нотаріус Ямпольська С.М. про припинення права на частку у спільному майні.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала заяву про відвід судді Максименко Л.В., оскільки їй стало відомо про наявний конфлікт між суддею та її адвокатом.

Також 14.10.2024 від захисника Зінченка Г.В. надійшла заява про відвід головуючої Максименко Л.В., оскільки її чоловік, з яким він разом працював та перебуває у дружніх стосунках, є юрисконсультом Гадяцької міської ради, і він має намір заявити клопотання про його допит як представника чи свідка у даній справі. Вказані обставини можуть призвести до виникнення сумніву у сторін в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді справи.

Адвокат Заєць В.П. підтримав заявлений відвід та підтвердив, що ОСОБА_4 може бути допитаний по даній справі в якості свідка.

Заслухавши думку сторін у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Оскільки відвід надійшов напередодні судового засідання, він вирішується тим складом суду, що розглядає справу.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Волков проти України» суд зазначив, що відповідно до п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу.

7 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і Протоколи1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції. Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визначається та дії принцип верховенства права . Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги по-перше: бути суб`єктивно вірним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге: бути об`єктивно безстороннім, тобто, суд повинен ґрунтувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей у пункті 1 статті 6 Конвенції повинна визначатись суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування чи не має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності .

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безпосередності.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Як роз`яснює Європейський суд з прав людини у справі «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Так, за поясненнями учасників справи чоловік головуючої Максименко П.І. є начальником юридичного відділу виконкому Гадяцької міської ради і може бути допитаним у даній справі як свідок.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи вищевикладене, а також з метою забезпечення права сторін на справедливий суд під час розгляду даної справи та усунення будь - яких сумнівів у безсторонності судді, вважаю, що заява про відвід підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 36 - 40 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

заяву адвоката Зінченка Григорія Васильовича про відвід судді Максименко Л.В. у справі № 526/236/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 третя особа: приватний нотаріус Ямпольська С.М. про припинення права на частку у спільному майні - задовольнити.

Передати цивільну справу № 526/236/22, провадження № 2/526/238/2022 до канцелярії Гадяцького районного суду Полтавської області, для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: Л. В. Максименко