УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/18682/23

Провадження № 2-з/638/114/24

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючої судді Яковлевої В.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Каленика Олександра Володимировича про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

установив:

ОСОБА_2 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд визнати за нею право власності на квартири АДРЕСА_1 загальною площею 97,9 кв.м., житловою площею 50 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Викликано учасників справи в судове засідання.

14 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Каленик О.В. про забезпечення доказів, в якій, враховуючи неможливість іншим чином встановити необхідні відомості, включаючи реалізацію права на адвокатський запит, просить вжити заходів забезпечення доказів шляхом витребування відомостей у вигляді відповіді на запит /довідки будь-якого документу, що відповідає критеріям доказу, щодо дати перетину державного кордону України на виїзд та в`їзд в період с 01.03.2022 по 01.09.2024 року громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запис УЗНР 780, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 .

Заява обгрунтована тим, що для встановлення фактів, що мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи представником відповідача було подано адвокатський запит до Адміністрації Державної прикордонної служби з метою встановлення дати залишення території України позивачкою ОСОБА_2 , посилаючись на відсутність позивачки в Україні фізично та відсутність витрат на утримання спільного майна, що, на його думку, є одним із фактів, які потребують встановлення для спростування позовних вимог частково. Від Адміністрації Державної прикордонної служби надійшла відповідь про приналежність запитуваної інформації до службової та такої, що не розкривається без згоди особи.

Дослідивши матеріали справи, в межах розгляду заявленого клопотання, суд вважає, що подана заява підлягає поверненню заявникові з таких підстав.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 116 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно з ч. 4 ст. 116 ЦПК України забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Основною складовою обґрунтованості заяви про забезпечення доказів є необхідність доведення обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені у подальшому.

Водночас, загальні вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення доказів визначені статтею 117 ЦПК України.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів обов`язково зазначається обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Таким чином, процесуальний механізм забезпечення доказів, шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення та, або потрібні для вирішення справи, але насамперед, - спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати має ґрунтуватись на об`єктивних фактах і тільки у сукупності усіх наведених умов, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такий правовий висновок щодо забезпечення доказів висловлений в постановах Великої Палати Верховного Суду від: 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18; 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19; 11 березня 2020 року у справі № 9901/608/19, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19).

Проте, в порушення вимог ЦПК України, заявником жодного обґрунтування можливості втрати доказів або ж існування на даний час реальної загрози їх втрати, утруднення їх збирання та подання у подальшому, не зазначено, тобто заявник помилково ототожнює інститут забезпечення доказів з витребуванням доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Вказана норма статті ЦПК України є імперативною і положень щодо правомочності суду на залишення заяви без руху не містить.

З урахуванням викладеного, заява про забезпечення доказів підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст.116, 117, 258-261 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Каленика Олександра Володимировича про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Повний текст ухвали складено 15 жовтня 2024 року.

Суддя В.М. Яковлева