Справа № 727/7385/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.11.2024 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючої судді Пухарєвої О.В.
за участю секретаря судового засідання Кульки О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ТОВ «Юніт Капітал» в особі представника адвоката Тараненка А.І., звернулося до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 05.02.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №757342328 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. За загальними умовами кредитного договору ОСОБА_1 отримала кредитні кошти на суму 8000 грн на умовах строковості, платності користування та зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. В свою чергу, відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо повернення наданих їй кредитних коштів, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість.
Крім того, 28.11.2018 року між первісним кредитором та ТзОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТзОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №757342328.
В подальшому, 14.02.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» уклали договір факторингу №14/02/2022-01, за результатами якого право грошової вимоги за кредитним договором №757342328 перейшло до ТОВ «Юніт капітал».
Разом з тим, ОСОБА_1 не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці Смотрицького В.Г. від 02.08.2024 справу надіслано за підсудністю до Заставнівського районного суду Чернівецької області.
Ухвалою судді Заставнівського районного суду Черніаецької області Пухарєвої О.В. від 28.08.2024 по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача Тараненко А.І. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, в тому числі шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачка причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позов та жодних клопотань, заяв до суду не надала.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідачки, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що між сторонами склались відносини зобов`язального характеру, що підтверджується укладеним договором кредиту та договорами факторингу.
Так, 05.02.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №757342328 у формі електронного документа (а.с.71-72).
ОСОБА_1 за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт
Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомилась з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід?ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску остання заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім?я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання .
Відповідно до п. 4 ст. 11 Закону «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом її розміщення в мережі
Інтернет, в інших інформаційно-телекомунікаційних системах або шляхом надсилання електронного повідомлення, метою якого є пряме чи опосередковане просування товарів, робіт та послуг або ділової репутації особи, яка провадить господарську або незалежну професійну діяльність.
Закон «Про електронну комерцію» прямо передбачає, що оферта може включати всі необхідні умови шляхом перенаправлення споживача до іншого електронного документа.
Правилами до Кредитного зобов`язаний вказати повні, точні договору передбачено, що Позичальник у Заявці та достовірні особисті дані, які необхідні Товариству для прийняття рішення про надання чи ненадання кредиту. Позичальник також зобов?язаний оновлювати ці дані в Особистому кабінеті не пізніше 3-х календарних днів з дня виникнення змін в таких даних.
За результатами заповнення Заявки здійснюється своєчасна перевірка дійсності та аутентифікація Платіжної картки Позичальника згідно з стандартами відповідних платіжних систем. Рішення про надання чи відмову у наданні кредиту приймається Товариством на підставі обробки персональних даних Позичальника, зазначених в Заявці, та будь-якої додаткової інформації, наданої Позичальником, чи отриманої Товариством з інших джерел (Розділ 3 Правил).
Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані ОСОБА_1 , а і платіжну картку з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить позичальнику.
Відповідно до п. 4.7 Кредитного договору, визначається, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису, Позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
Відповідачка підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 33PRP2S9. Зокрема, 05.02.2020 19:59:32 год ОСОБА_1 ввела ідентифікатор у відповідне поле
інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснула кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Зазначене вбачається з Довідки щодо дій позичальника в ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.12)
Відповідно до п.п.1.1-1.3 договору ОСОБА_1 надано кредит в сумі 8000 грн. на строк 30 днів від дати отримання кредиту до 06.03.2020 року. Під час дії дисконтного періоду, визначеного п.1.2 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом.
Згідно з п 1.4 Договору у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п.1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,7% від суми кредиту за кожний день користування Кредитом.
Пунктом 1.6 Договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути Товариству кредит, нараховані проценти згідно п 1.3 Договору не пізніше строку, вказаного в п.1.2 цього Договору.
Строк дії Договору, вказаний в п.1.2 Договору продовжується на весь період та визначається як період від дати отримання позичальником кредиту до фактичної дати повернення кредиту (п.4.1 - 4.2 Договору).
Пунктом 4.3 Договору сторони погодили, що проценти нараховані після закінчення строку надання кредиту , визначеного в п.1.2 Договору є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст.625 ЦПК України.
Таким чином, судом встановлено, що 05.02.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 кредитний договір №757342328 укладено в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем та підписаний накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.
При цьому, кредитор виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, перерахувавши кошти в сумі 8000 грн на платіжну картку, вказану відповідачкою у заявці на отримання кредитних коштів (а.с.11). На підтвердження дійсного переказу коштів згідно зазначеного договору відповідачці суду надано платіжне доручення від 05.02.2020 на суму 8000 грн (а.с.14), а також Довідку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» №06/2024 про здійснення Банком за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» успішного платежу на карту Клієнта НОМЕР_1 , вказану відповідачкою (а.с.17-18)
Проте матеріали справи не містять доказів на підтвердження повернення коштів на погашення зобов`язань. Зокрема, відповідачка не була позбавлена процесуальної можливості на спростування обставин щодо не перерахування йому коштів, надавши відповідну виписку по рахунку.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч.2 ст.1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Нормами ч.1 ст.525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором та сплата процентів за користування ним.
За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Також встановлено, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.
28 листопада 2019 року, укладено Додаткову угоду №19 до зазначеного Договору факторингу № 28/1118-01, якою строк його дії продовжено до 31 грудня 2020 року.
31 грудня 2020 року укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року.
31 грудня 2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін.
В подальшому 05.08.2020 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого продовжено до 30.12.2024 укладеними додатковими угодами №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.13.2022 (а.с.38-39).
Крім того, 14.02.2022 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу відповідно до умов якого Позивачу було відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №757342328 від 05.02.2020 (а.с.52-55).
Доказів того, що ОСОБА_1 сплатила заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування відсотків за користування кредитними коштами, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку.
Крім того, позивач у зв`язку із захистом свої прав поніс судові витрати по сплаті судового збору при поданні позовної заяви у розмірі 2422 грн. 40 коп. Отже з ОСОБА_1 , за умови задовлення позову, підлягають стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судові витрати, а саме: судовий збір, що сплачений при поданні позовної заяви у розмірі 2422 грн. 40 коп.
Також позивач, у зв`язку із захистом свої прав поніс судові витрати які складають із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн
Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано договір про надання правничої допомоги №17/06/24-02 від 17.06.2024 року, Додаткова угода №1 до Договору про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг від 17.06.2024 на загальну суму 5000 грн, довіреність від 22 лютого 2024 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №4956.
Враховуючи повне задоволення позову, суд вважає, що сума судових витрат позивача, понесених на оплату правничої допомоги, підлягає до повного відшкодування відповідачкою у сумі 5000 грн.
Згідно ч.4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки в судове засідання, призначене на 12:00 год. 11.11.2024 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 15.11.2024 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення даного судового рішення є 15.11.2024.
На підставі викладеного, керуючись 512, 514, 516, 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055, 1077 ЦК УКраїни ст. 206, ст.ст.258 - 260,263 265, 280, 282 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту заочного рішення суду до Чернівецького апеляційного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому заочне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Повний текст рішення складено 15.11.2024.
Суддя Олена ПУХАРЄВА