Провадження № 2/638/2266/24
РІШЕННЯ

Іменем України

27 травня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Щепіхіної В.В.,

при секретарі - Резнік І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борівської селищної ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Борівської селищної ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що в зв?язку з військовою агресією Російської Федерації та смертю її матері на початку війни, вона лише встигла отримати свідоцтво про смерть 01.04.2022 року, після чого на територію Борівського району зайшли окупаційні війська Російської Федерації 04.04.2022 року. Борівський район до 11 вересня 2022 року був окупований, на непідконтрольній на той час території України не діяли державні органи України, був відсупній зв?язок, не працювала пошта та інші організації, які працюють у відповідності до законодавства України. Після звільнення 11 вересня 2022 року території Борівського району Харківської області робота державних органів та пошти не відновилася в зв?язку з обстрілами з боку окупаційних військ Російської Федерації, а виїхати до місця, де працюють державні органи України та пошта позивач змогла лише у жовтні 2022 року, в зв?язку з розмінуванням під?їздних шляхів та фільтраційних дій. Таким чином позивач могла звернутися до нотаріуса з приводу прийняття спадщини лише після закінчення шестимісячного терміну, встановленого статтєю 1270 Цивільного Кодексу України.

12.07.2023 позивач звернулась до державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори з проханням відкрити спадкову справу після смерті ОСОБА_2 . Нотаріус відкрила спадкову справу №103/2023, але у видачі свідоцтва про спадщину відмовила, в зв`язку з тим, що позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини після спливу встановленого законом шести місячного терміну для прийняття спадщини.

В зв`язку цим позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та надати додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

20.11.2023 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

15.02.2024 ухвалою суд задоволено клопотання позивача про витребування доказів з Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області відомості про коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 .

10.04.2024 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. До суду надала заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить суд розгляд справи проводити без її участі.

В судове засідання відповідач свого представник до суду не направив. Надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що проти позовних вимог не заперечує, просить суд розгляд справи проводити без участі представника позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Борівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зроблено відповідний актовий запис №65 від 01.04.2022, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Борівської селищної ради за №20/01-17 від 25.05.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з копією свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 06.03.1982 Першотравневою сільською радою Борівського району Харківської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали шлюб, після якого прізвище ОСОБА_4 змінилось на " ОСОБА_5 ".

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого повторно Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 07.11.2023, ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько зазначений ОСОБА_3 , матір`ю зазначена ОСОБА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 виданого 28.04.1985 Першотравневою сільською радою Борівського району Харківської області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклали шлюб, після укладання шлюбу прізвище ОСОБА_8 змінилос на " ОСОБА_9 ".

Таким чином судом встановлено, що позивач є рідною донькою померлої ОСОБА_2 .

Відповідно до дловідки Борівської селищної віськової адміністрації Ізюмського району Харківської області за №882 від 14.07.2023, за період з квітня 2022 року по жовтень 2022 року територія Борівської селищної територіальної громади, Ізюмського району, Харківської області була тимчасово окупованою військами РФ.

Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73170040, 12.07.2023 Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу №70924999, номер у нотаріуса 103/2023, спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, в матеріалах справи міститься копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Нікуліної Олени Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області від 20.07.2023, в якій зазначено, про те, що ОСОБА_1 звернулась після встановленого строку для прийняття спадщини у шість місяців, у зв`язку з чим позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 9,0290 га на території Першотравневої сільської ради Борівського району Харківської облсті, кадастровий номер :03:005:003.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 . Відповідно до вказаного Порядку (п. 3.3, 3.4, 3.5, 3.6, 3.11, 3, 15, 3.23), заяви про прийняття спадщини подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Заява про прийняття спадщини підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Тобто, заява про прийняття спадщини має бути виконана (написана) спадкоємцем особисто, однак подана може бути безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса або направлена йому засобами поштового зв`язку, при цьому справжність підпису спадкоємця може бути посвідчена нотаріально або не посвідчена нотаріально.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Нікуліної Олени Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області від 20.07.2023, в якій зазначено, про те, що ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса після встановленого строку для прийняття спадщини у шість місяців, у зв`язку з чим позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 9,0290 га на території Першотравневої сільської ради Борівського району Харківської облсті, кадастровий номер :03:005:003.

Також, в матеріалах справи міститься інформаційна довідка зі Спадкового реєстру, дослідивши яку суд доходить висновку про те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 ..

Про бажання прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2 свідчить той факт, що позивач отримав відповідне свідоцтво про смерть та майже одразу після отримання звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

В своїй Постанові Пленуму Верховний Суд України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у пункті 24 зазначив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Позивач у своїй заяві зазначає, що в зв?язку з військовою агресією Російської Федерації та смертю її матері на початку війни, вона лише встигла отримати свідоцтво про смерть 01.04.2022 року, після чого на територію Борівського району зайшли окупаційні війська Російської Федерації 04.04.2022 року. Борівський район до 11 вересня 2022 року був окупований, на непідконтрольній на той час території України не діяли державні органи України, був відсупній зв?язок, не працювала пошта та інші організації, які працюють у відповідності до законодавства України. Після звільнення 11 вересня 2022 року території Борівського району Харківської області робота державних органів та пошти не відновилася в зв?язку з обстрілами з боку окупаційних військ Російської Федерації, а виїхати до місця, де працюють державні органи України та пошта позивач змогла лише у жовтні 2022 року, в зв?язку з розмінуванням під?їздних шляхів та фільтраційних дій.

Суд зазначає, що відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" строк для прийняття спадщини спочатку був зупинений на час воєнного стану. Проте, в подальшому пунктом 3 вказаної Постанови (у редакції із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 719 від 24.06.2022) було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Після змін на підставі Постанови КМ № 469 від 09.05.2023 пункт 3 виключено.

Таким чином, внаслідок зміни законодавства про порядок обчислення строку на прийняття спадщини на рівні вищевказаної постанови КМУ, цей порядок неодноразово змінювався у гіршу сторону для спадкоємців. У цивільному судочинстві діє принцип верховенства права, ст. 10 ЦПК України, який передбачає, що нормативні акти мають відповідати критерію правової визначеності, щоб пересічна особа, яка не має юридичних знань могла, діючи розумно та добросовісно на підставі відповідного нормативного акту, визначити правила своєї поведінки. Дійсно, строки прийняття спадщини можуть встановлюватися та змінюватися лише законом, а не постановами КМУ, про що були сформовані відповідні правові висновки касаційним судом у постанові Верховного Суду від 25.01.2023 року у справі № 676/47/21, де Верховний Суд, надавши оцінку п.3 Постанови КМУ №164, вважав її такою, що суперечить ст. ст. 1270, 1272 ЦК України.

Відповідно до змісту ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин лише суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, встановлений Кабінетом Міністрів України правовий режим врегулювання перебігу 6-ти місячного строку для прийняття спадщини у даному випадку не відповідає критерію правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права.

Суд враховує, що на теперішній час воєнний стан триває, та те, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і такі обставини визнаються судом поважними.

Суд зауважує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки позивач втратить право на спадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна будуть для нього занадто надмірним тягарем, і при цьому буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи.

Зібрані у справі докази, їх належна оцінка заслуговують на увагу, обставини поважності пропуску строку є доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позову, тому суд вважає за можливе визначити ОСОБА_1 додатковий строк - два місяці, який буде достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 1258, 1261, 1268, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Борівської селищної ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк тривалістю два місяці, з дня набрання законної сили цим рішенням для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Щепіхіна