Справа № 482/964/24
Номер провадження 2-з/482/10/2024
УХВАЛА

про забезпечення позову

01 липня 2024 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Баранкевич В.О., секретар судового засідання Тищенко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі.

Після звернення до суду із позовом від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просив накласти арешт на врожай пшениці, який посіяний і вирощений відповідачем ОСОБА_2 на земельних ділянках ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , загальною площею 20 га, при цьому дозволити позивачу зібрати і реалізувати вказаний врожай, відрахувати витрати на збір врожаю та логістику; вирахувати з прибутку його дивіденди; залишок коштів відправити на банківський рахунок відповідача ОСОБА_2 .

Вивчивши доводи заяви судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що суд має пересвідчитися, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною першою статті 151 ЦПК України встановлено вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову, а саме заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Виходячи з викладеного суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню, у зв`язку з її невідповідністю вимогам, що встановлені ч. 1 ст. 151 ЦПК України, зокрема, в ній не вказано предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Крім того, заявником не подано до суду жодних доказів, що на вказаній земельній ділянці засіяно саме пшеницю чи іншу сільськогосподарську культуру, її ринкову вартість, що унеможливлювало вирішення питання щодо співмірності накладання арешту із заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на урожай пшениці відмовити.

У відповідності до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили після підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.О. Баранкевич