Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С.,

за участю секретаря судового засідання - Дем`янчук О. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь», треті особи: ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Белогві», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» (далі - ТОВ «Автомагістраль-Південь») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначала, що 10.07.2018 о 07 год. 30 хв. в місті Києві по вул. Олени Теліги, 12а сталася дорожньо-транспортна пригода за участі: транспортного засобу міні навантажувач, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Белогві», під керуванням ОСОБА_2 , транспортного засобу автомобіля Мазда 6, н.з. НОМЕР_2 , який належить їй, під керуванням ОСОБА_3

29.10.2018 відповідно до постанови судді Подільського районного суду м. Києва у ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди їй було завдано матеріальну шкоду.

Відповідно до звіту № 97/07/18 про оцінку вартості збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля Мазда 6, н.з. НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 100 569, 11 грн., вартість ремонту з урахуванням фізичного зносу становить 50 714, 19 грн.,

Згідно з витягом з офіційного сайту МТСБУ на міні навантажувач, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Белогві», станом на дату дорожньо-транспортної пригоди 10.07.2018 року у центральній базі даних МТСБУ відсутня інформація щодо договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного по відношенню до власника зазначеного транспортного засобу.

ОСОБА_2 працює у ТОВ «Автомагістраль-Південь». Таким чином, він завдав шкоду під час виконання трудових обов`язків.

Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь 100 569 грн. 11 коп. на відшкодування матеріальної шкоди,

Крім того, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона зазнала моральних страждань, порушено її нормальні життєві зв`язки, а тому просила стягнути з відповідача на її користь 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У відзиві на позов, представник відповідача вказував на те, що на підтвердження своїх позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивачем надано експертний висновок, але він не є належним доказом оскільки експерт не був обізнаний про кримінальну відповідальність.

Позивачка просить стягнути 100 569 грн. 11 коп., однак, доказів понесених реальних витрат нею не надано, ураховуючи те, що вартість матеріальної шкоди у висновку вказана у розмірі 50 714 грн. 19 коп.

До того ж, позивачем не надано доказів того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй було завдано моральну шкоду, а розмір моральної шкоди необґрунтований.

Посилаючись на зазначені обставини, просив відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивачка підтримала свою правову позицію, викладену у позовній заяві та просила позов задовольнити.

У запереченнях на відповідь на відзив, відповідач просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Попередньо від представника відповідача неодноразово надсилалися заяви про відкладення розгляду справу, які задовольнялися судом.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник ТОВ «Белогві» у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання товариство було повідомлено належним чином, причини неявки представник суду не повідомив.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності третіх осіб відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 10.07.2018 о 07 год. 30 хв. в місті Києві по вул. Олени Теліги, 12а сталася дорожньо-транспортна пригода за участі: транспортного засобу міні навантажувач, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Белогві», під керуванням ОСОБА_2 , транспортного засобу автомобіля Мазда 6, н.з. НОМЕР_2 , який належить їй, під керуванням ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 29.10.18 винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, визнано ОСОБА_2 (а.с. 13).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Мазда 6, н.з. НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 є власником автомобіля Мазда 6, н.з. НОМЕР_2 (а.с. 9).

Відповідно до звіту № 97/07/18 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 24.07.18 вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Мазда 6, н.з. НОМЕР_2 становить 50 714 грн. 19 коп. (а.с. 15-32).

Відповідно до листа МТСБУ від 20.07.18 міні навантажувач, реєстраційний номер НОМЕР_1 не вважається транспортним засобом, який підпадає під ознаки, зазначені у п. 1.5., але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу (а.с. 34).

Таким чином, на власника вказаного міні навантажувача не поширюються вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Обґрунтовуючи позов до ТОВ «Автомагістраль-Південь», позивач вказала на те, що ОСОБА_2 працює у зазначеному товаристві та заподіяв їй шкоду під час виконання трудових обов`язків.

Вказаний факт відповідачем не заперечувався.

Таким чином, ОСОБА_2 є працівником ТОВ «Автомагістраль-Південь», під час виконання своїх трудових обов`язків, завдав матеріальну шкоду позивачу, вина його встановлена постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 29.10.18.

Згідно зі звітом № 97/07/18 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 24.07.18 вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Мазда 6, н.з. НОМЕР_2 становить 50 714 грн. 19 коп. (а.с. 15-32).

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, а саме: стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 50 714 грн. 19 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, розмір якої визначений у звіті № 97/07/18 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Доказів того, що позивачка понесла реальні витрати на відновлення належного їй автомобіля у розмірі 100 569 грн. 11 коп. останньою суду не надано.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на її користь 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, позивачка посилалася на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона зазнала душевних страждань, які спричинили нервовий стрес.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частинами 2 - 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оскільки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 зазнала душевних страждань, пов`язаних з пошкодженням майна, суд, враховуючи характер та тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача 3 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 1 681 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167, 1172, 1187 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» (65058, м. Одеса, вул. Романа Кармена, 21, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34252469), треті особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , номер і серія паспорта або реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомі), товариство з обмеженою відповідальністю «Белогві» (65058, м. Одеса, вул. Романа Кармена, 21, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 30748070), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» на користь ОСОБА_1 50 714 (п`ятдесят тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 19 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» на користь ОСОБА_1 3 000 (три тисячі) грн. на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» на користь ОСОБА_1 1 681 (одну тисячу шістсот вісімдесят одну) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. С. Захарчук