Справа № 138/900/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року с-ще Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Коломійцевої В.І.,

за участю секретаря Слободянюк О.С.,

представника заявника адвоката ОСОБА_18., ( яка приймає участь в режимі відеоконференції)

заінтересованої особи ОСОБА_1 (яка приймає участь в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Муровані Курилівці цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Дарницький районний у м.Києві територіальний центр комплектування то соціальної підтримки, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2024 адвокат Замета Н.О. (повноваження на а.с.196) звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в інтересах ОСОБА_2 із заявою про встановлення факту перебування на утриманні загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заявник ОСОБА_2 з 2002 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 , вели спільне господарство, спільний бюджет, виконували взаємні права та обов`язки як подружжя, піклувалися один про одного, разом виховували рідного сина заявника - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На початку 2003 року у них народилася спільна дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час їх спільного проживання ОСОБА_5 весь час фінансово забезпечував родину, працював на будівництві, потім займався реалізацією продуктів харчування, останній час займався виготовленням меблів. ОСОБА_2 займалася переважно вихованням дітей та підтриманням побуту в родині. 06 квітня 2022 року ОСОБА_5 був мобілізований до лав Збройних Сил України. За період служби він продовжував матеріально утримувати сім`ю, перераховував заявниці кошти. Зазначені кошти були постійним та основним джерелом її існування та їх доньки. Також ОСОБА_5 забезпечував навчання доньки в учбовому закладі, де остання навчалася на контракті. 17 листопада 2023 ОСОБА_5 під час виконання бойового завдання загинув поблизу населеного пункту Іванівське Донецької області, смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Враховуючи наведене просила встановити факт перебування ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Іванівське Донецької області захищаючи суверенітет та незалежність України, оскільки встановлення факту необхідне заявнику для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця у порядку, визначеному Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 березня 2024 року цивільну справу за підсудністю було передано на розгляд Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області.

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду від 22 квітня 2024 року заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Судове засідання було призначено на 22 травня 2024 року.

22 травня 2024 року за клопотанням представника Міністерства Оборони України судове засідання було відкладено на 11.06.2024 та задоволено клопотання представника заявника адвоката ОСОБА_18. про виклик свідків.

10.06.2024 року представник заінтересованої особи - Міністерства Оборони України через систему електронний суд подав письмові пояснення у справі (Т.1 а.с.231-233) у яких просив врахувати, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. В порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Зазначив, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, що є складовою класичного принципу jura novit curia.

Заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_4 письмових пояснень (заперечень) не подав.

11 червня 2024 року справа була знята з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Розгляд справи був відкладений на 03 липня 2024 року.

03 липня 2024 року під час проведення відкритого судового засідання судом було заслухано представника заявника, допитано свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_7 та у зв`язку з вимкненням у суді електричної енергії розгляд справи було відкладено на 16 липня 2024 року.

16 липня 2024 року ухвалою суду було задоволено клопотання представника заявника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_18. про залучення в якості заінтересованих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Розгляд справи був відкладений на 08 серпня 2024 року.

08 серпня 2024 року було допитано свідка ОСОБА_8 та у зв`язку з неможливістю свідка ОСОБА_9 вийти на відеозв`язок із судом розгляд справи було відкладено на 30 вересня 2024 року.

30 вересня 2024 року було допитано свідка ОСОБА_9 та витребувано докази з Могилів-Подільського відділу ДРАЦС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) та Головного управління ДПС у Вінницькій області.

17 жовтня 2024 року представник заявника ОСОБА_2 - адвокат Замета Н.О. через систему «Електронний суд» подала заяву про уточнення позовних вимог, а саме просила встановити факт, що має юридичне значення: - проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , із ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який народився в м. Харків та помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у період з 2002 року по листопад 2023 року; перебування ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 2012 року по листопад 2023 року на утриманні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Іванівське Донецької області захищаючи суверенітет та незалежність України. Вказані факти необхідно встановити для призначення і виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року. Заяву обґрунтувала тим, що 20.06.2024 набрали чинності зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2024 №714 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2023 №975 і від 28.02.2022 №168». Відповідно до п.9 до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 4 цього Порядку, належать: жінка (чоловік), з якою (яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Враховуючи вказані зміни, просила прийняти до розгляду уточнену заяву. Судом без виходу до нарадчої кімнати було ухвалено прийняти вказану заяву та у зв`язку з наданням заінтересованим особам можливості ознайомитися із даною заявою про уточнення позовних вимог та скористатися своїм правом на подання письмових пояснень та висловлення своєї думки розгляд справи відкладено до 13 листопада 2024 року.

Представник Міністерства Оборони України в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив (Т.2 а.с.105).

Представник ІНФОРМАЦІЯ_8 в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином (Т.2 а.с.104). В матеріалах справи міститься заява начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_10 від 17.05.2024 про неможливість явки на судове засідання через великий обсяг трудового навантаження (Т.1 а.с.203)

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, судові повістки з копією ухвали від 16.07.2024 та матеріалами заяви, які направлялися за їх зареєстрованим місцем проживання повернулися до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою.

На підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважаються, належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання.

На підставі положень ч. 3 ст. 294, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України судом постановлено ухвалу про розгляд справи за відсутності заінтересованих осіб та їх представників.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Замета Н.О. заявлені вимоги своєї довірительки ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу та перебування на утриманні підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Стверджувала, що ОСОБА_2 із ОСОБА_5 проживали однією сім`єю, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки, виховували спільну дитину та дитину заявника. Остання немала власного доходу та до смерті ОСОБА_5 перебувала із донькою на його повному матеріальному утриманні. Саме заявнику як дружині було направлено сповіщення про загибель ОСОБА_5 .

Заінтересована особа ОСОБА_1 заяву ОСОБА_2 підтримала, просила задоволити, суду пояснила, що вона є дочкою заявниці та загиблого ОСОБА_5 . ЇЇ батьки з часу її народження весь час проживали разом, спочатку вони жили в м.Харкові, а потім переїхали до м.Києва. Жили вони в орендованій квартирі, батько працював на різних роботах, утримував їх, мати займалася домогосподарством, іноді допомагала батькові. Спочатку повномасштабного вторгнення рф батько пішов служити в ЗСУ, мати почала займатися волонтерською діяльністю, допомагала знаходити квартири для родин військовослужбовців, відправляла на війну речі для військових. Коли батько загинув мати здійснила його поховання за власні кошти, які їм надсилав батько та які вони отримали від держави. З червня місяця цього року мати пішла служити в частину в якій служив батько. На запитання представника заявника вказала, що її бабуся та дідусь по батьковій лінії знають, що в суді розглядається вказана справа, вона особисто їх повідомляла про це.

Заслухавши представника заявника, заінтересовану особу, допитавши свідків, дослідивши подані письмові документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та правовідносини.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя (ст.5 ч.1 ЦПК), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293, п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України).

18 січня 2024 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 560/17953/21 відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі N290/289/22-ц, вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Також Велика Палата Верховного Суду підкреслила, що неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви.

Отже, судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, є суд цивільної юрисдикції.

В суді встановлено, що 06 квітня 2022 року на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 ОСОБА_5 був мобілізований до лав Збройних Сил України.

16.04.2022 року згідно витягу з наказу від 16.04.2022 року №34 командира військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_5 , було зараховано до особового складу в/ч НОМЕР_2 (Т.1 а.с.143).

22.07.2022 відповідно до бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 20.07.2022 №5110 ЗПУ-2, старший механік - водій 1 штурмового відділення 1 штурмового взводу 4 штурмової роти 2 штурмового батальйону солдат ОСОБА_5 прибув до району виконання бойових завдань та приступив до виконання бойових завдань (Т.1 а.с.144).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 під час виконання бойового завдання загинув поблизу населеного пункту Іванівське Донецької області, смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Згідно довідки про причину смерті (до форми №106/о №7561) від 24.11.2023 року причиною смерті військовослужбовця стала вибухова травма внаслідок військових дій (Т.1 а.с.148, 149,152, 160, 161).

30.11.2023 загиблого ОСОБА_5 було поховано в АДРЕСА_1 , на ділянці АДРЕСА_2 , місце 1 (свідоцтво про поховання реєстраційний номер НОМЕР_3 від 30.11.2023 (Т.1 а.с.157).

Встановлено, що ОСОБА_5 з 2002 року до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_7 проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу із заявницею ОСОБА_2 . Вони разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет та побут, взаємні права та обов`язки притаманні подружжю.

ІНФОРМАЦІЯ_10 у ОСОБА_5 та ОСОБА_2 народилася дочка ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (т.1 а.с.137).

Згідно Довідки Дарницького відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київської області ОСОБА_1 народилася в м.Харкові Харківської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . З копії паспорта загиблого ОСОБА_5 вбачається, що останній також був зареєстрований за вказаною адресою (Т.1 а.с.140, 141-142). Фактично заявниця, загиблий ОСОБА_5 та їх донька ОСОБА_1 проживали в АДРЕСА_4 .

Із показань свідків ОСОБА_11 - рідного брата заявниці та ОСОБА_7 - братової, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 2002 року почали проживати разом в м.Харкові. Спочатку проживали з батьками ОСОБА_5 , а потім орендували окремо житло. У 2003 році у них народилася дочка ОСОБА_12 , а в 2004 році вони переїхали проживати в м.Києв. ОСОБА_5 спочатку працював на будівництві, потім відкрив ларьок з продажу фруктів, пізніше займався виготовленням меблів. ОСОБА_2 весь час займалася домогосподарством, вони вели спільний бюджет, придбавали майно, виховували дочку та старшого сина ОСОБА_2 , який проживав спочатку з ними, а потім в с.Рівне Могилів-Подільського району. Перед початком війни вони придбали квартиру в новобудові в м.Києві. Дочка ОСОБА_12 навчалася на платній формі навчання, яке оплачував ОСОБА_13 . Також вони допомагали старшому сину ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_8 , у судовому засіданні показав, що тривалий час дружив з сім`єю ОСОБА_5 , з його цивільною дружиною ОСОБА_14 та донькою ОСОБА_12 . Родина проживала в його квартирі в АДРЕСА_4 . До війни ОСОБА_15 займався виготовленням меблів, утримував сім`ю. ОСОБА_14 ніколи не працювала, донька навчалася на контракті. Гроші, які ОСОБА_15 заробляв віддавав ОСОБА_14 , коли пішов воювати віддав їй свою банківську картку. Знає, що вони придбали в новобудові квартиру.

Свідок ОСОБА_9 , суду показав, що разом з загиблим ОСОБА_5 з 2022 року по день загибелі останнього проходив з ним службу, був його побратимом. Знає, що його дружиною була ОСОБА_16 , вони постійно були на зв`язку, він пересилав їй гроші на прожиття, на навчання їх спільної доньки ОСОБА_12 . Коли він був на реабілітації після поранення вони всі разом їздили відпочивати. ОСОБА_14 займалася волонтерською діяльністю, постачала військовим речі: шапки, шарфи, термобілизну, допомагала сім`ям військовослужбовців винаймати житло, в неї був позивний Ріелтор. Зі слів ОСОБА_15 він жив зі ОСОБА_14 з 20 років, казав, що з нею йому ділити нема чого. ОСОБА_14 організувала та провела його поховання.

Таким чином судом встановлено, що між заявницею та ОСОБА_5 склалися та мали місце з 2002 року до дня смерті останнього, 17 листопада 2023 усталені відносини, які притаманні подружжю.

Наведене також підтверджується квитанціями monobank АТ «Універсал Банк» про переказ ОСОБА_5 коштів на картковий рахунок заявниці ОСОБА_2 . Так, з 01.09.2022 по 01.11.2023 - ОСОБА_5 здійснено 238 грошових переказів ОСОБА_2 (Т.1 а.с.165-171); квитанціями про придбання побутових речей, які вони здійснювали разом (Т.1 а.с.172-174).

Також доказом спільного проживання заявниці із ОСОБА_5 є їх переписка з додатку з Інтернет мережі - «Viber» (Т.1 а.с. 175-183) та досліджені у судовому засіданні фотосвітлини (Т.1 а.с.184-190).

Крім того, саме заявниці, як дружині 20 листопада 2023 року було направлено сповіщення про загибель ст. солдата в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_5 (Т.1 а.с.148, 150) і саме заявниця провела поховання загиблого ОСОБА_5 , що підтверджується Договорами-замовлення ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» від 29.11.2023 (Т.1 а.с.153-156).

Із відомостей Могилів-Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 11.10.2024 за №1400/28.16-130а, вбачається, що ні заявниця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у шлюбі як між собою так і з іншими особами не перебували (Т.2 а.с.62).

Відповідно до ч.2, ч.4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Таким чином поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Заявниця зазначила, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та факту перебування на утриманні їй необхідне для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.91 р. № 2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без визначення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, визначене у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.91 р. № 2011-ХІІ, зокрема право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. При цьому, члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу Україну.

Відповідно до ч.4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.91 р. № 2011-ХІІ, виходить, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Частиною 1 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.91 р. N 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників.

Частиною 6 та 8 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.91 р. N 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями.

Абзацом 1 пункту 2 абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - «Постанова») передбачено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц, вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

У постанові Верховного Суду по справі N 372/3321/19 (провадження N 61-10538св22) від 20 березня 2023 року, суд зазначив, що належними та допустимими доказами проживання однією сім`єю є, зокрема: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого, чеки, квитанції, свідоцтва про право власності, заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що наданими заявницею та дослідженими в судовому засіданні доказами беззаперечно доведений той факт, що загиблий ОСОБА_5 з 2002 року і до своєї смерті проживав із нею, вів спільне господарство, спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки, разом виховували спільну доньку, не перебували у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а тому приходить до висновку, що вимога про встановлення факту постійного проживання заявниці ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 2002 року по 17 листопада 2023 року підлягає задоволенню.

Щодо вимоги заявниці про встановлення факту перебування на утриманні суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Статтею 31 Закону України від 09.04.92 N 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка визначає в яких випадках члени сім`ї будуть вважаються утриманцями, передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі N 686/8440/16-ц.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про пенсійне забезпечення", члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. N 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до Судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, викладеної у листі Верховного суду від 01.01.2012р., до заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якій зазначається мета цього встановлення, можуть надаватися: 1) докази, що підтверджують факт перебування заявника на утриманні особи, яка померла (документи, акти, листи ділового й особистого характеру); 2) докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним і постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, квитанції та інші документи, що свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника); 3) довідка із ЖЕКу або сільської ради про те, що заявник звертався до них за одержанням документа про перебування на утриманні померлого, однак йому в цьому було відмовлено через відсутність відомостей про утримання або на тій підставі, що заявник не був на утриманні; 4) документи, які свідчать про те, що заявник є членом сім`ї померлого - копія свідоцтва про шлюб, народження, усиновлення тощо; 5) документи, які встановлюють, що заявник був неповнолітньою або непрацездатною особою, не був членом сім`ї спадкодавця, але перебував на утриманні останнього не менше п`яти років та одержував від нього матеріальну допомогу, що була єдиним джерелом засобів до існування (копія свідоцтва про народження, довідка про інвалідність, інші письмові докази); 6) копія свідоцтва про смерть годувальника.

Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі N 1-8/99 (N 5-рп/99) роз`яснив, що членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця є та з визначених у пункті 1 цього Рішення особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

В постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі N 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року в справі N 210/343/19 (провадження N 61-22247св19) та від 31 серпня 2022 року в справі N 592/13089/21 (провадження N 61-5213св22) вказано, що якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Як вже було встановлено судом заявниця ОСОБА_2 проживала разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_5 та їх спільною донькою ОСОБА_1 з 2002 року. Факт утримання чоловіком ОСОБА_5 своєї цивільної дружини ОСОБА_2 та дочки ОСОБА_1 , забезпечення їх доходами підтверджується виписками по надходженням по картці/рахунку ОСОБА_2 , квитанціями про придбання побутових речей, показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, які підтвердили, що ОСОБА_5 утримував свою сім`ю - цивільну дружину ОСОБА_2 та їх спільну дочку ОСОБА_1 до моменту своєї загибелі - ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а також відповіддю Головного управління ДПС у Вінницькій області від 08.10.2024 №0232-2024-0003249 з якої вбачається, що за період з 2012 по 2023 у заявниці відсутня інформація про доходи, крім страхової виплати та додаткового благо з АТ «Універсал Банк» - послуга «Копилка» (Т.2 а.с. 63-68).

Отже, в судовому засіданні встановлено, що допомога, яка надавалася загиблим ОСОБА_5 була для заявниці ОСОБА_2 єдиним, постійним та основним джерелом засобів до існування.

Відтак, у ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що заявниця проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_17 з 2002 року до дня його загибелі - ІНФОРМАЦІЯ_3 та перебувала на утриманні останнього з 2012 року по день його загибелі - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлення цих фактів їй необхідне для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_5 .

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які заявниця посилалася як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні заяви.

На підставі викладеного, відповідно до вимог та керуючись ст.ст.2-5, 10, 12, 13, 18, 81, 144, 223, 247, 293, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд:

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Іванівське Донецької області, Україна, та жінки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП: НОМЕР_1 , без реєстрації шлюбу у період з 2002 року по 17 листопада 2023 року.

Встановити факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на утриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Іванівське Донецької області, Україна, з 2012 року по 17 листопада 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_5 .

Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_16 місцезнаходження: АДРЕСА_6

Заінтересована особа: Міністерство оборони України, , юридична адреса місцезнаходженння: 03168, прос. Повітрофлотський, 6 м.Київ.

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 , фактична адреса проживання АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 18.11.2024.

Суддя: