ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1202/24 Номер провадження 22-ц/814/2683/24Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л.В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.,

суддів: Бутенко С.Б., Пікуля В.П.,

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 13 травня 2024 року

по справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу

в с т а н о в и в:

09 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Гадяцького районного суду Полтавської області із заявою, в якій просив скасувати судовий наказ № 526/1202/24, виданий 11.04.2024 про стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» за спожитий природний газ в сумі 39149,04 грн. та судовий збір в розмірі 302,80 грн.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 13 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №526/1202/24 від 11.04.2024 повернуто без розгляду.

Ухвала мотивована відсутністю клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення з даною заявою.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив ОСОБА_1 , подавши до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу повернути до місцевого суду для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що він вперше звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу 30.04.2024 з дотриманням строків на оскарження, однак вказана заява була повернута ухвалою суду від 02 травня 2024 року у зв`язку з наявністю недоліків. Усунувши недоліки, апелянт повторно звернувся до суду 09.05.2024.

Вважає, що суд, повернувши ухвалу без розгляду, не врахував, що це було повторне звернення заявника із ідентичною заявою до тої яка подана в строк, та вдався до надмірного формалізму не врахувавши ту обставину, що наразі впроваджений воєнний стан та має місце збройна агресія проти України.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені, зокрема, в п. 6 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що судовим наказом, виданим Гадяцьким районним судом Полтавської області від 11.04.2024 у справі №526/1202/24 за заявою ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» з ОСОБА_1 стягнуто на користь ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ в сумі 39149,04 грн. та судовий збір в розмірі 302,80 грн.

Вказаний судовий наказ ОСОБА_1 отримав 17 квітня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Не погодившись з даним наказом, ОСОБА_1 30 квітня 2024 року звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №526/1202/24 повернуто без розгляду з підстав передбачених ч. 6 ст. 170 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю підпису боржника на заяві.

Дану ухвалу заявник отримав 06 травня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

09.05.2024 року ОСОБА_1 , усунувши недоліки визначені ухвалою від 02.05.2024, повторно звернувся до цього ж суду із заявою про скасування судового наказу.

Районний суд, повертаючи заяву без розгляду, вказав, що заявником подано заяву до суду з пропуском 15-денного строку, який визначено для подачі заяви про скасування судового наказу та одночасно не заявлено клопотання про поновлення строку.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Частиною 1статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частиною 3статті 167 ЦПК України встановлено, що судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272цього Кодексу (ч. 4 ст. 196 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У пункті 3 частини 5 статті 170 ЦПК України встановлено, що до заяви про скасування судового наказу додається клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наведено аргументи стосовно поважності причин пропуску такого строку та надмірного формалізму до якого на думку апелянта вдався суд першої інстанції при поверненні заяви про скасування судового наказу.

Однак, в оскаржуваній ухвалі суд посилався виключно на відсутність клопотання про поновлення строку як на основну причину повернення такої заяви без розгляду.

Так, як вбачається з матеріалів справи, судовий наказ ОСОБА_1 отримав 17.04.2024, а заяву, яка є предметом розгляду даної справи, подав до суду 09.05.2024, тобто після спливу п`ятнадцятиденного строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

За таких обставин та при відсутності означеного клопотання, місцевий суд був позбавлений можливості надати належну оцінку причинам пропуску строку та поновити строк.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в ухвалі.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що заявник ОСОБА_1 має право на повторне звернення до суду з наданням клопотання про поновлення про поновлення пропущеного строку.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 13 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О. Ю. Кузнєцова

Судді: С. Б. Бутенко

В. П. Пікуль