Справа № 487/8708/24
Провадження № 2-о/487/227/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючої судді Скоринчук К.М., за участю секретаря судового засідання Карбівничої А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення та про внесення змін до актового запису,

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Миколаїв надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення та про внесення змін до актового запису. Вимоги мотивовано тим, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 14.03.1960 Терською сільською радою Моздокського району Північної Осетії видано свідоцтво серія НОМЕР_1 .У вказаному свідоцтві національність батька вказано: росіянин, а матері білоруска. На думку заявника внесення вказаної національності матері є помилковим, адже має бути полька. Підставою такого твердження заявник зазначає те, що згідно записів погосподарської книги села Мартишки, Сморгонського району, Гродненської області, Республіки Білорусь за 1946-1948 р.р., особовий рахунок № НОМЕР_2 , значиться родина ОСОБА_2 і національність усіх членів родини вказано поляки. У цьому списку значиться його мама. З цих підстав заявник вважає, що його мама за національністю є полька. Його мати ОСОБА_3 , у 1958 році уклала шлюб з його батьком і після реєстрації шлюбу її прізвище змінено на ОСОБА_4 . Шлюб зареєстровано Рублевською сільською радою Совєтского району Північно-Казахстанської області Республіка Казахстан. Актовий запис №3 від 12.03.1958. Заявник зазначає, що дошлюбне прізвище його мами є ОСОБА_2 , яка під іменем ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нехведи Ошмянського повіту Віленського воєводства. До 1939 року дане село було адміністративно - територіальною одиницею Республіки Польща, що слугує підтвердженням того, що його бабуся, дідусь та мати були поляками. За цих обставин заявник вважає, що у його свідоцтві національність матері вказано неправильно, а тому звернувся до суду та просить заяву задовольнити.

Ухвалою суду від 11.10.2024 заяву залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

У вказаний судом строк заявник усунув недоліки.

Ухвалою суду від 21.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 11.00 год. 20.11.2024 з викликом учасників справи.

13 листопада 2024 року заінтересована особа надіслала суду відзив на заяву.

Станом на час розгляду справи прізвище головуючої судді змінено з ОСОБА_6 .

У призначене судове засідання з`явився заявник ОСОБА_1 , який заявлені вимоги підтримав, просив заяву задовольнити. Додатково суду пояснив, що за національністю він значиться росіянином. На теперішній час в Україні існує нестабільність, він не знає чого очікувати, а тому бажає, щоб він та його діти відновили польське коріння, а для цього йому необхідне документальне підтвердження, що він є поляком за національною приналежністю.

У судове засідання заінтересована особа Відділ ДРАЦС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) явку свого представника не забезпечила.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та вирішуючи питання чи підлягає заява задоволенню, суд ураховує наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заявник звернувся до суду із завою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факту неправильності запису в його свідоцтві про народження національності його матері. До часу звернення із даною заявою до суду ОСОБА_1 звертався до Відділ ДРАЦС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), однак, йому було відмовлено, що підтверджується наданим заявником висновком.

За змістом п.1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (із змінами), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п.2.13.1. вказаних Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно до п. 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актовому записі цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Такі зміни згідно п.1.7 зазначених вище Правил вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану.

Згідно з п.1 Висновків Постанови Пленуму ВАСУ від 29.09.2016 року №12 «Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв`язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану», при розгляді справ, пов`язаних з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану адміністративний суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених поданими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти; такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 293, 315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису та постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану, в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами - реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в ст. Терська Моздокського району, Північна Осетія, що підтверджується свідоцтвом про його народження серія НОМЕР_3 , виданого Терською сільською радою Моздокського району, Північної Осетії та паспортом громадянина України. У вказаному свідоцтві про народження національність його батька вказано: росіянин, а матері білоруска.

У підтвердження того, що відомості, внесені у його свідоцтво про народження, в частині зазначення національності його мами є неправильними, заявник надав ряд письмових доказів.

Згідно долученої заявником довідки про укладення шлюбу №2321 від 2022.14.11, виданої Державною установою Відділом соціальних програм і реєстрації актів громадянського стану Бурабайського району, Акмолинської області №2321 від 14.11.2022, по Рублевській сільській раді Совєтського району, Північно-Казахстанської області наявний актовий запис про укладення шлюбу від 12.03.1958 за №03 громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Виписки з документів архівного фонду Жодишківського сільського виконавчого комітету, Смогронського району, Гродненської області, Республіки Білорусь №208 від 20.10.2022 згідно погосподарської книги с. Мартишки (на час видачі виписки 20.10.2022 за №208 - Берези ) за 1946-1948 р.р., особовий рахунок № НОМЕР_2 , значиться сім`я ОСОБА_9 ) :

Голова - ОСОБА_10 , 1902 р.н., поляк,

Дружина ОСОБА_11 , 1905 р.н., полька,

Син ОСОБА_12 , 1932 р.н., поляк,

Дочка - ОСОБА_13 , 1940 р.н., полька,

Син - ОСОБА_14 , 1942 р.н., поляк,

Син ОСОБА_15 , 1944 р.н., поляк,

Мати ОСОБА_16 , 1875 р.н., полька,

Дочка ОСОБА_17 , 1946 р.н.

До вказаної виписки додано копію з погосподарської книги.

Також заявником додано архівну довідку №3-4/1569-4406 від 26.06.2024 про те, що в документах державної установи Національний історичний архів Білорусії в м. Гродно, в метричній книзі Жодишковського костелу Ошмянського повіту Віленського воєводства за 1937 рік наявний запис №57 про народження 09 лютого (хрещення 18 квітня) 1937 року в селі Нехведи, немовляти жіночої статі на ім`я ОСОБА_5 у подружжя ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що суд, оцінюючи докази, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Дослідивши та проаналізувавши подані заявником письмові докази, суд приходить до висновку, що заявником не надано суду переконливих доказів, які б узгоджувалися між собою. Адже:

- у свідоцтві про його народження мамою записана ОСОБА_20 , білоруска за національністю;

- у виписці з документів архівного фонду №208 від 20.10.2022 значиться ОСОБА_13 , 1940 р.н., полька, в с. Мартишки;

- у довідці про укладення шлюбу значиться ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- у архівній довідці №3-4/1569-4406 від 26.06.2024 значиться ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нехведи.

Національність польки значиться лише в одному документі і стосується ОСОБА_13 , 1940 р.н. в с. Мартишки в той час, коли датою народження мами заявника є ІНФОРМАЦІЯ_2 , а місцем народження- с. Нехведи.

Подані заявником докази містять суттєві розбіжності Посилання заявника на історичні дані перебування с. Нехведи Ошмянського повіту Віленського воєводства до 1939 року адміністративно - територіальною одиницею Республіки Польща не є безумовною та беззаперечною підставою вважати приналежність його мами як польки за національністю.

Докази, які надані заявником, не узгоджуються між собою та в сукупності не є достатніми та переконливими для суду в тому, що його мама за національністю була полькою, що це зафіксовано документально і що органом, який видав його свідоцтво про народження, відомості були внесені неправильно. Такі відомості вносилися на підставі документів, наданих батьками. Архівні довідки про народження мами заявника та укладення шлюбу його батьками не містять відомостей щодо національності матері. За цих обставин твердження заявника, що у його свідоцтві було допущено помилку не має доказового підгрунття.

Відповідно до статті 269 ЦК України, особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно.

Відповідно до статті 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Відповідно до статті 300 ЦК України, фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Як слідує із доданих заявником письмових доказів, зміни до актових записів, н.п., до свідоцтва про шлюб його батьків, не вносилися. Протягом усього життя його мама не запреречувала проти зазначення її національності білоруска, не вживала заходів для внесення відповідних змін. Принаймі, суду таких доказів не надано. Суд ураховує пояснення заявника, що зазначення його мамою свої національності як білоруска було викликано уникненням політичних переслідувань за часів радянського союзу. Однак, з часу незалежності України і до часу смерті у 2017 році, мама заявника не вдавалася до дій, які б свідчили про її бажання відновити національну приналежність.

Згідно із ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою; докази, що підтверджують факт.

Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення.

Заявник зазначив, що на даний час за національністю він росіянин, але бажає значитися поляком, що і послугувало підставою звернення до суду. Наполягав на тому, що під час видачі свідоцтва про його народження органом, який його видавав, було допущено помилку, оскільки необхідно було брати до уваги довідки, підтверджуючі національність його матері як польки.

Надані ОСОБА_1 докази, на противагу переконливості, викликають сумніви в істинності фактів, повідомлених заявником.

За цих обставин суд вважає, що надані заявником докази, як кожен окремо, так і в сукупності, є недостатніми та непереконливими для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту неправильності запису в актовому записі про його народження, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 293, 294, 315, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 ,заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення та про внесення змін до актового запису.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 20.11.2024.

Заявник: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) , адреса місяця знаходження: вул. Шосена, 11, м. Миколаїв, Миколаївської області.

Суддя: К.М. Скоринчук