Справа № 278/6026/24
Провадження по справі 2/276/1011/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Бобер Д.О., вивчивши матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в :

До Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області надійшла вищезазначена позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості:

1) за договором позики № 76628927 в розмірі 34000 гри., з яких:

- 8500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 25500 грн. - сума заборгованості за відсотками.

2) за Кредитним договором № 23898-11/2023 в розмірі 15300 грн., з яких:

- 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 12300 грн. - сума заборгованості за відсотками.

3) за Кредитним договором № 40988-10/2023 в розмірі 44800 грн., з яких:

- 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 36800 грн. - сума заборгованості за процентами.

4) за Кредитним договором № 20275-10/2023 в розмірі 17400 гри., з яких:

- 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 13400 грн. - сума заборгованості за відсотками;

5) за Договором позики №101222388 в розмірі 10194,12 гри., з яких:

- 3600 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 6594,12 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 121694,12 грн.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя перевіряє додержання усіх передумов відкриття провадження.

Позовна заява підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Об`єднані можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 р. у справі № 911/414/18 (провадження № 12-231гс18).

Зі змісту позовної заяви, а також з доданих до неї документів випливає, що:

а) у позовній заяві позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача загальної суми заборгованості, яка складається із сум заборгованостей по п`яти різним договорам, одні з яких є кредитними договорами, а інші договорами позики, що регулюються різними нормами ЦК України;

б) суттю звернення є стягнення заборгованості за 5 договорами, укладеними між відповідачем ОСОБА_1 та різними фінансовими установами: ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Аванс Кредит», ТОВ «Мілоан», право вимоги за якими перейшло до позивача за 5 різними договорами факторингу;

в) сума заборгованості по кожному з п`яти договорів складається із декількох складових частин: основного боргу по кредиту; заборгованості по відсотках.

Так, кожна кредитна операція (операція позики) є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, договори факторингу тощо).

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.02.2019 у справі № 910/11811/18, від 25.07.2019 у справі № 916/2733/18 та від 16.10.2020 у справі № 910/7186/19.

В той же час, суд констатує, що вищенаведені кредитні договори не поєднані між собою підставою укладення (наприклад, генеральною кредитною угодою), а є окремими договорами, укладеними різними кредитодавцями, які передбачають видачу кредитів на різні суми, строки, під різні проценти, з відмінним цільовим призначенням.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позивачем при поданні позову порушено правила ст. 188 ЦПК України щодо об`єднання позовних вимог, оскільки вимога позивача про стягнення заборгованості містить, як складові частини, суми окремих заборгованостей по п`яти різним кредитним договорам; при цьому, суми заборгованості за кожним із 5 кредитних договорів мають свої власні підстави виникнення, які відрізняються одна від одної та базуються на різних умовах договорів та різних обставинах їх виконання.

Таким чином, позовні вимоги позивача не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами.

Сумісний розгляд таких позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво ускладнить вирішення спору в межах однієї справи та у строки, встановлені ЦПК України, що додатково свідчить про порушення правил об`єднання позовних вимог.

У даному випадку, пов`язаними за підставою виникнення та поданими доказами можна вважати тільки вимоги, які виникли на підставі кожного окремого кредитного договору, тобто вимоги про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом.

За змістом п.2 ч.4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається позивачу у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Слід зазначити, що частиною 6 ст.188 ЦПК України визначено право суду за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи, до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

В той же час, таке виділення можливе тільки за умов, що не було порушено правила об`єднання позовних вимог.

Оскільки вищезазначені позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не пов`язані між собою підставами виникнення та не пов`язані поданими доказами, то вони не можуть вважатися однорідними, а відтак норми статті 188 ЦПК України в даному випадку не можуть бути застосовані.

Також, додатково, суд звертає увагу на те, що при поданні позову із загальною сумою вимог 121694,12 гривень, позивачем не долучені докази сплати судового збору окремо по кожному із кредитних договорів.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та роз`яснює позивачу можливість звернення до суду із окремими позовами зі сплатою судового збору по кожному позову окремо.

Крім того, судом встановлено, що позовна заява підписана представником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Кожухівським Я.І.

На підтвердження повноважень представника до позовної заяви додано довіреність від 07.12.2023 року, якою ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в особі генерального директора Ревунова Р.О. уповноважує Кожухівського Ярослава Ігоровича на вчинення вказаних у довіреності дій, у тому числі на представництво позивача у судах.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що тільки адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом може бути визначено винятки щодо представництва в суді в трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, яких визнано судом недієздатними (дієздатність яких обмежено).

Згідно з частиною 1 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини 3 статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Такі випадки визначені в ч. 2 ст. 60 ЦПК України, відповідно до якої під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність.

Відповідно до ч. 6 ст.19 ЦПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вказані положення ст. 19 ЦПК України справа за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 121694,12 грн. за критерієм ціни позову не може бути віднесена судом до категорії малозначних справ, а відтак її слід розглядати в порядку загального позовного провадження.

Згідно з вимогами чинного законодавства представництво інтересів учасників справи, яка розглядається в порядку загального позовного провадження, може здійснюватися або адвокатом, або іншою особою в порядку самопредставництва.

Матеріали справи не містять відомостей щодо наявності у Кожухівського Я.І. права представляти інтереси позивача у порядку самопредставництва чи наявності у нього свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Аналіз практики Верховного Суду свідчить, що сама лише довіреність не може підтверджувати повноваження працівника представляти інтереси юридичної особи чи державного органу в порядку самопредставництва.

В ухвалі Великої палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20 вказано, що з 29.12.2019 самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності також обмеження відповідних повноважень.

Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

В ухвалі від 07 лютого 2020 року у справі № 17/495-08 Верховний Суд вказав, що для підтвердження повноважень брати участь у справі в порядку самопредставництва працівник (юрисконсульт) має надати суду: докази того, що особа обіймає певну посаду (наказ, трудовий договір), а також докази, які дозволяють встановити обсяг повноважень вказаної посадової особи (статут, положення, трудовий договір (контракт).

Тобто самопредставництво не може виникати на підставі довіреності, а тільки на статутних документах, а також пред`явленні документів, які підтверджують повноваження представника.

На підтвердження повноважень Кожухівського Я.І. до позовної заяви додана копія довіреності від 07.12.2023 року.

Однак, до позовної заяви не додані докази, які дозволяють встановити обсяг повноважень Кожухівського Я.І. (наказ про призначення на посаду та статут, положення, трудовий договір, (контракт), посадову інструкцію, а також такі відсутні у матеріалах указаної цивільної справи.

Таким чином, позивачем не долучено до позовної заяви належні докази на підтвердження повноважень Кожухівського Я.І. діяти в порядку самопредставництва.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, якщо її підписано собою, яка не має права її підписувати.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, а також те, що до позовної заяви не додано документів, що підтверджують статус представника позивача, його повноваження щодо діяльності від імені позивача у порядку самопредставництва, суддя дійшов висновку, що позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, слід повернути позивачу на підставі п. 1, 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, як таку, що подана особою, яка не має повноважень на її підписання та порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог.

Аналогічний висновок щодо права на подання заяв та скарг в порядку самопредставництва викладений в ухвалах Верховного Суду від 13 лютого 2024 року у справі № 344/18715/23, від 16 лютого 2024 року у справі № 758/11379/23 та від 24.06.2024 у справі № 461/7385/23.

Згідно із ч.5,6 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.185, 188, 258-260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її підписання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: Д.О. Бобер