УХВАЛА

"19" листопада 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Лисиченко С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансових послуг, відповідно до якої позивачка просить: визнати дії Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в частині невиконання банківських послуг при користуванні платіжною карткою кредиткою «Універсальна», виданої на ім`я позивачки неправомірними; визнати транзакцію щодо переказу 21 вересня 2024 року коштів у сумі 89515,00 гривень з кредитної картки «Універсальна» №596299 Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» виданої на ім`я позивачки нечинною; зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» повернути кошти у розмірі 89515,00 гривень, шляхом відновлення їх на картковому рахунку; скасувати відсотки, пеню (штрафні санкції), нараховані Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК», за транзакцію щодо переказу 21 вересня 2024 року коштів у сумі 89515,00 гривень з кредитної картки «Універсальна» №596299.

Позовна заява подана в системі «Електронний суд» 17.11.2024.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 18.11.2024 у справі визначено головуючу суддю Лисиченко С.М.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом заборони Акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК» вчиняти дії спрямовані на нарахування процентів, штрафних санкцій, пені, тощо за користування кредитними коштами по її кредитці «Універсальна» №596299 з розрахунковим рахунком № НОМЕР_1 , до моменту прийняття остаточного рішення у справі.

В обгрунтування заяви зазначає, що нею до Київського районного суду м. Харкова подано цивільний позов про захист прав споживача банківських послуг. 21 вересня 2024 року о 22 години 20 хвилин, невстановленими особами, що її платіжної картки - кредитка «Універсальна» № НОМЕР_2 з розрахунковим рахунком № НОМЕР_1 , було здійснено заволодіння її кредитними коштами, на загальну суму 89658,00 грн., транзакція по якій, була проведена працівниками Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК». На теперішній час відповідач нараховує по даній картці відсотки та списує грошові кошти по ній. Але нею, не було ініційовано списання коштів та не вчинено дій які могли б призвести до списання грошових коштів та не вчинено інших дій які могли б призвести до списання грошових коштів, тому відповідач безпідставно їх перерахував з її карткового рахунку та нараховує відсотки та санкції по ньому. У зв`язку з чим вона вимушена звернутись із заявою про забезпечення позову та просити накласти заборони на Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» вчиняти дії спрямовані на нарахування процентів, штрафних санкцій, пені, тощо за користування кредитними коштами по її картці «Універсальна» до моменту прийняття остаточного рішення у справі. Вважає, що захист її прав та інтересів стане неможливими без вжиття заходів забезпечення позову, для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, у випадку задоволення позову.

Заява подана в системі «Електронний суд» 17.11.2024.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.11.2024, заяву передано головуючій судді Лисиченко С.М.

Розглянувши заяву про забезпечення позову і, не вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідками встановлення обов`язку або заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав і законних інтересів інших учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та визначаються судом залежно від фактичних обставин у кожному конкретному випадку.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, так як питання обґрунтованості заявлених вимог є предметом дослідження судом під час розгляду справи по суті і не вирішується судом під час розгляду заяви про забезпечення позову, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суд (постанова від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за своїм змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

З позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог є, зокрема, вимога про скасування відсотків, пені (штрафних санкцій), нарахований Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК», за транзакцію щодо переказу 21 вересня 2024 року коштів у сумі 89515,00 гривень з кредитної картки «Універсальна» №596299. Між тим, за змістом заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вбачається про необхідність забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК» вчиняти дії спрямовані на нарахування процентів, штрафних санкцій, пені, тощо за користування кредитними коштами по її кредитці «Універсальна» №596299 з розрахунковим рахунком № НОМЕР_1 , до моменту прийняття остаточного рішення у справі.

Однак, суд вважає, що обраний спосіб забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК» вчиняти дії спрямовані на нарахування процентів, штрафних санкцій, пені, тощо за користування кредитними коштами по її кредитці «Універсальна» №596299 з розрахунковим рахунком № НОМЕР_1 , до моменту прийняття остаточного рішення у справі, є фактично підміною рішення суду. Забезпечивши позов таким шляхом, суд фактично вирішить питання щодо позову шляхом його задоволення без розгляду справи в суді.

Крім того, суд вважає, що ОСОБА_1 не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів учасників справи, за захистом яких вона звернулася до суду з позовом про захист прав споживача фінансових послуг.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням висновку Верховного Суду України та позиції Європейського суду з прав людини, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивачки щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149, 150 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено положенням Цивільного процесуального кодексу.

Ухвал, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Суддя - С.М. Лисиченко