Справа №333/1468/24
Провадження №2/333/4502/24
рішення

Іменем України

20 листопада 2024 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/1468/24 за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 17.08.2021 року у розмірі 58707,04 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що 17.08.2021 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладено кредитний договір №, за умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 36702 гривні зі строком користування 24 місяці, річні проценти 0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти 6,00 % від суми кредиту, проценти при наданні кредиту 10,00 % від суми кредиту. 18.08.2021 року права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Відповідно до умов цього договору та витягу з Реєстру прав вимоги, позивач є новим кредитором відносно ОСОБА_1 за кредитним договором № від 17.08.2021 року з усіма наступними додатками та змінами. Умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Як наслідок заборгованість позичальника за кредитним договором № від 17.08.2021 року, становить 58707,04 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 24862,28 гривень, заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочені) 3,72 гривень, заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 33841,04 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору та випискою.

14.10.2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій він просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що договір між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено 17.08.2021 року тобто після укладання договору факторингу, на який посилається позивач. Фактично право вимоги було передано «на майбутнє», однак, договором факторингу №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року не було чітко досягнуто згоди щодо предмету правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. Матеріалами справи належним чином не підтверджується факт набуття прав кредитора АТ «Таскомбанк». Крім того, більшу частину боргу складають «щомісячні проценти» у розмірі 33841,04 гривень. Нарахування щомісячних процентів позивач обґрунтовує пунктом 2.1 договору №, у якому зазначено, що всі інші умови кредитного договору викладені в паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у редакції від 16.06.2021 року. Пунктом 5 паспорту кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» зазначено: при наданні кредиту 10,00% від суми кредиту; щомісячні проценти 6,00% від суми кредиту, згідно з графіком платежів; річні проценти загальні 0,01 % від суми боргу за договором, згідно з графіком платежів. Відповідно до інформації, що відображена у паспорті кредиту, реальна річна процентна ставка складає 204,19%. Нарахований розмір щомісячних процентів заперечується відповідачем з огляду на необґрунтованість, адже умови договору про нарахування щомісячних процентів, які нараховуються на суму кредиту, фактично є щомісячною платою за управління кредитом (комісією), а не процентами за користування. Адже проценти річні проценти за користування кредитом окремо визначені в розмірі 3,96 грн. Встановивши в кредитному договорі сплату щомісячних процентів фактично як плату за управління кредитом, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану плату надаються відповідачеві. Позивачем була надана виписка по особовому рахунку за період з 17.08.2021 року по 25.01.2024 року, в якій «щомісячні проценти за користування кредитом» в розмірі 6,00 % неодноразово нараховувались та позначались як «Нарахування комісії». Сплата комісії умовами договору не передбачена. З розрахунку заборгованості по комісії вбачається, що остання за своїм способом нарахування співпадає з нарахуванням «щомісячних процентів від загальної суми отриманого кредиту», у зв`язку з чим по своїй суті щомісячні проценти є комісією. Також представник відповідача у відзиві просить стягнути з позивача витрати на правову допомогу.

17.10.2024 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що 18.08.2021 року право вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Відповідно до п.2.2 зазначеного договору сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог. 18.08.2021 року права вимоги за кредитним договором відповідача були відступлені позивачу, витяг з реєстру прав вимог та платіжна інструкція щодо сплати позивачем первісному кредитору суми фінансування з договором про відступлення права вимоги додаються до позовної вимоги. Договір № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року не містить ознак договору позики, тому він не є договором факторингу, як про це зазначає відповідач, а є саме договором відступлення права вимоги. Відповідно до п.9.2 вказаного договору, у випадку якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії договору жодна з сторін не ініціювала його розірвання - договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік. На цей час договір сторонами не розірваний та є діючим. Відповідно до п. 3.4. договору право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає новим кредитором до позичальників стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам. Позивачем надано суду витяг з реєстру прав вимог підписаний сторонами та платіжну інструкцію про сплату ціни договору. Таким чином, позивач набув права вимоги за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем. Окрім того, з моменту відступлення права вимоги по дату складання розрахунку заборгованості, відповідачем сплачено позивачу, як вже новому кредитору, загалом 41863,49 грн., що свідчить про те, що ОСОБА_1 достеменно знав про відступлення права вимоги та жодних заперечень проти цього не висував. Окрім того, до позовної заяви додано повідомлення від 17.08.2021 року про відступлення прав вимог, що містить підпис відповідача, відповідно до якого йому було повідомлено, що права вимоги за кредитним договором будуть відступлені АТ «Таскомбанк». Правомірність переходу права вимоги відповідно до договору №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року були неодноразово предметом судового розгляду, де суди не визначили жодних порушень з боку АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» при відступленні таких прав. Доводи відповідача про те, що визначена договором умова про сплату щомісячних процентів по суті є платою за управління кредитом є безпідставними. Відповідач власним підписом, як в кредитному договорі, так і в паспорті кредиту, підтвердив, що умови кредитного договору, зокрема про сукупну вартість кредиту йому роз`яснені та зрозумілі, він ознайомився з кредитним договором до його укладання і згоден з усіма його умовами. Відповідач протягом дії кредитного договору здійснив 22 платежі на його погашення на загальну суму 41863,49 грн., з яких 30020,44 грн. це щомісячні відсотки. Зазначене виключає вірогідність нерозуміння відповідачем умов договору, в т.ч. стосовно щомісячних відсотків. У виписці щодо прострочених щомісячних відсотків, наприкінці, за період з 01.09.2023 року по 01.01.2024 року присутня технічна помилка щодо визначення назви складової заборгованості.

24.10.2024 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якій він зазначив, що виписка за кредитом є первинним фінансовим документом та формується за допомогою спеціальних програмних комплексів банку, що унеможливлює суб`єктивне втручання інших осіб до такого документу. Сам по собі факт того що представник банку вносить зміни до виписки по кредиту вже ставить під сумнів дійсність такого «доказу». Відповідачем доведено маскування «комісії» під «щомісячними відсотками» первинною випискою АТ «Таскомбанк», яка була надана як доказ із позовною заявою.

Представник позивача, будучи повідомленим судом своєчасно і належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справи за його відсутності.

Відповідач і його представник, будучи повідомленими судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, представник відповідача надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справи за їхньої відсутності, відмовити у задоволенні позову і стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків.

Судом встановлено і підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 17.08.2021 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладено кредитний договір №, за умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 36702 гривні зі строком користування 24 місяці.

ОСОБА_1 підписав паспорт кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» №5579605, який разом з кредитним договором і Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у редакції від 16.06.2021 року, розміщеними на сайті ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і з якими позичальник ознайомився до укладення кредитного договору і до яких приєднався, підписавши кредитний договір, складають єдиний кредитний договір (п. 3.1 кредитного договору).

Відповідно до п.1.1. зазначеного кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно із п. 1.3. вказаного кредитного договору відповідач зобов`язався сплачувати проценти за користуванням кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 5579605, який є невід`ємною частиною Договору.

У паспорті кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» №5579605, обумовлено, що річні проценти (загальні) 0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти 6,00 % від суми кредиту, проценти при наданні кредиту 10,00 % від суми кредиту, а також передбачено, що загальні витрати за кредитом у сумі 55354,84 грн., реальна річна процентна ставка у розмірі 204,19 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування ним 89556,84 грн. (а.с.3-4, 5-7).

Крім цього, у п. 6 Паспорту кредиту зазначено порядок повернення кредиту, зокрема кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Тобто, Графіком платежів сторони власними підписами узгодили дати платежів, які є щомісячними та їх розміри (а.с.6).

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України)

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

На підтвердження факту передачі ОСОБА_1 грошових коштів та користування ними, позивачем надано відповідні платіжні інструкції про переказ коштів, витяги з реєстру оплачених страховок (а.с.45-50) та виписку по особовому рахунку відповідача за період з 17.08.2021 року по 24.01.2024 року (а.с.16-44).

Банківські виписки підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Тобто, виписка по рахунку та платіжні інструкції, надані позивачем, є належним та допустимим доказом щодо передачі відповідачеві грошових коштів та користування ними.

07 жовтня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія» Центр фінансових рішень» та ПАТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія» Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) передає (відступає) АТ «Таскомбанк» (новий кредитор) свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них і сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

Згідно з Реєстром прав вимоги до договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 18.08.2021 року, до переданих первісним кредитором прав вимоги увійшов і договір № від 17.08.2021 року, укладений з ОСОБА_1

17.08.2021 року АТ «Таскомбанк» повідомило відповідача про відступлення прав вимог за кредитним договором № від 17.08.2021 року, про що свідчить підпис ОСОБА_1 (а.с.14). Позичальник визнав, що АТ «Таскомбанк» є кредитором за вказаним кредитним договором і зобов`язується без вимог від АТ «Таскомбанк», окрім цього повідомлення, без будь-яких інших доказів відступлення виконувати свої зобов`язання по кредитному договору.

У відзиві представник відповідача зазначає, що договір між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено після укладання договору факторингу, а тому фактично право вимоги було передано «на майбутнє», договором факторингу №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року не було чітко досягнуто згоди щодо предмету правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. У зв`язку з цим, на думку представника відповідача, матеріалами справи належним чином не підтверджується факт набуття прав кредитора на користь АТ «Таскомбанк».

Суд не погоджується з такими твердженнями представника відповідача, оскільки вони спростовуються наданими позивачем доказами, наявними в матеріалах справи.

На підтвердження заявлених позовних вимог в частині відступлення права вимоги позивачем надана копія договору №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ПАТ «Таскомбанк» (а.с.8-11).

У п. 2.2 Договору сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору.

За п. 3.4 Договору, право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до позичальника стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам, а також по відношенню до поручителів стосовно їх зобов`язань за договорами забезпечення. Разом із правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до п.9.2 Договору, цей Договір діє протягом 1 календарного року, але у будь-якому разі, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Однак, п.9.4 Договору визначено, що у випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення дії Договору жодна з Сторін не ініціювала його розірвання Договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік.

Таким чином, самим договором про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року передбачена пролонгація, тобто автоматичне продовження строку дії договору на кожен наступний рік, у разі відсутності з жодної із сторін бажання на його розірвання, а відтак доводи представника відповідача про закінчення строку дії цього Договору у 2017 році, суд вважає необґрунтованими та недоведеними.

Окрім того, позивачем надано Реєстр прав вимоги до Договору №ТАСЦФР-10-2016 від 18.08.2021 року, яким право вимоги за кредитним договором № від 17.08.2021 року попереднім кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передано новому кредитору АТ «Таскомбанк» (а.с.12).

Також позивачем суду надано платіжну інструкцію №752111148 від 18.08.2021 року про перерахування АТ «Таскомбанк» на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» коштів у розмірі 2291685,76 грн. згідно з договором про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року (а.с.13).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір відступлення прав вимоги недійсним не визнаний і не розірваний, відповідач був поінформований і підтвердив свою згоду на відступлення права вимоги на користь АТ «Таскомбанк», а саме відступлення права вимоги відбулось 18.08.2021 року у порядку, визначеному розділом 3 договору №ТАСЦФР-10-2016, після укладення кредитного договору 17.08.2021 року.

Суд зауважує, що відповідач погодився і здійснював періодичне часткове погашення заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора позивача в цій справі, що підтверджується підписаним ним повідомленням від 17.08.2021 року та випискою по особовому рахунку.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до вимог договору та вимог закону.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

При вирішенні цієї справи суд виходить з презумпції правомірності правочинів (ст.204 ЦК України) вищезазначених підписаних без зауважень у встановленому законом порядку сторонами письмових договорів, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні, будь-які рішення інших судів в інших справах про визнання вищезазначених кредитного договору та договору факторингу недійними стороною відповідача суду не надані).

Крім того, статтею 629 ЦК України встановлений принцип обов`язковості договору. Вищезазначені кредитний договір та договір відступлення прав вимоги є обов`язковими для виконання його сторонами, у тому числі у подальшому відповідачем перед позивачем, як правонаступником первісного кредитора.

Судом встановлено, що кредитор виконав обов`язки за вищезазначеним кредитним договором у повному обсязі (перерахував всі необхідні кредитні кошти за вказівкою позичальника у кредитному договорі на відповідні рахунки), а відповідач, всупереч умовам кредитного договору, не виконав свого зобов`язання з погашення боргу за кредитним договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив платежів для повного погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора, що не спростовано відповідачем і його представником в ході розгляду справи.

Із наданого представником позивача розрахунку заборгованості і виписки по особовому рахунку за період з 17.08.2021 року по 24.01.2024 року вбачається, що станом на 24.01.2024 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № від 17.08.2021 року становить 58707,04 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 24862,28 гривні; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочені) 3,72 гривні; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 33841,04 гривня (а.с.15, 16-44).

Доводи представника відповідача про те, що визначена договором умова про сплату щомісячних процентів по суті є платою за управління кредитом є безпідставними. Відповідач власним підписом, як в кредитному договорі, так і в паспорті кредиту, підтвердив, що умови кредитного договору, зокрема про сукупну вартість кредиту йому роз`яснені та зрозумілі, він ознайомився з кредитним договором до його укладання і згоден з усіма його умовами.

Надана позивачем Виписка по особовому рахунку позичальника підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідачем чи його представником.

15.12.2023 року АТ «Таскомбанк» направило відповідачу повідомлення вимогу щодо дострокового повернення кредиту за договором № від 17.08.2021 року, укладеному з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», але відповідач заборгованість не сплатив (а.с.52).

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що відповідач порушує вимоги кредитного договору № від 17.08.2021 року, в зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 58707,04 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.610, 611, 612, 617, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст.12, 76, 81, 89, 130, 133, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк», що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. С. Петлюри, буд.30, код ЄДРПОУ 09806443, заборгованість за кредитним договором № від 17.08.2021 року у розмірі 58707 (п`ятдесят вісім тисяч сімсот сім) гривень 04 копійки, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 24862,28 гривень; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 3,72 гривні; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 33841,04 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк», що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. С. Петлюри, буд.30, , витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 20 листопада 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя С.С. Тучков