Справа №487/6258/24 2/760/9956/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року місто Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Верещінської І.В., за участю секретаря судового засідання Прищепи С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву представника позивача адвоката Ільїчова С.Д. про відвід головуючого судді по цивільній справі № 487/6258/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Інгульський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеси, Військова частина НОМЕР_1 про визнання шлюбу недійсним

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 487/6258/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Інгульський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеси, Військова частина НОМЕР_1 про визнання шлюбу недійсним.

31.10.2024 року представником позивача подана заява про відвід судді, яка фактично була передана головуючому у справі 07.11.2024 року. В обґрунтування заяви про відвід головуючого, даним представником позивача зазначено, що у нього виникають сумніви в неупередженості судді.

Сумніви щодо неупередженості та об`єктивності головуючого судді Верещінської І.В. представник позивача пояснив тим, що, 03.10.2024 представником позивача через підсистему «Електронний суд» було подано клопотання про призначення у цивільній справі (справа №487/6258/24, провадження №2/760/9956/24) комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефону ПШ150 В2 (серійний номер SS2800PO9239S00033 ), проведення якої представник просив доручити експертам Київського експертно-дослідного центру.

Клопотання було обґрунтовано тим, позивач вважає, що обставини, викладені у позовній заяві, у своїй сукупності свідчать про те, що шлюб, зареєстрований 15.02.2024 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений фіктивно, без будь-якого наміру в подружжя створити сім`ю, що є підставою для визнання його недійсним. Відтак, на підтвердження відсутності наміру створення сім`ї, реєстрації шлюбу з корисливою метою, позивач вважала, що доказами можуть бути відомості, які містяться у мобільному телефоні її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився серед особистих речей зниклого безвісти, переданих позивачу з військової частина НОМЕР_1 .

Зазначає, що позивача повідомлено, що її клопотання задоволено не буде та рекомендовано самостійно звернутись до експертної установи та провести відповідну експертизу, що свідчить, на думку представника позивача про несприяння судді в отриманні стороною позивача доказів.

Посилається на те, що представником позивача, було подано клопотання про участь в підготовчому судовому засіданні 18.10.2024 о 14.00 год. в режимі відеоконференції, зважаючи на неможливість особистої присутності, через значну віддаленість робочого місця представника (м.Одеса) від місця проведення судового засідання (м.Київ). Ухвалою від 18.10.2024, на його думку, всупереч ст. 6 Конвенції (в контексті обмеження права на правову допомогу) та нормам ст. 212 ЦПК України суддя вирішив обмежити його право на надання професійної правової допомоги позивачу і як наслідок представник позивача не зміг приймати участь в підготовчому судовому засіданні та надати свої пояснення в підтримку поданого позивачем позову.

Зазначає, що позивач проживає в м. Ізмаїл Одеської області на відстані майже 700 км від місця проведення судового засідання і зважаючи на її похилий вік, проблеми зі здоров`ям відмова у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції є для останньої надмірним тягарем як фізично так і фінансово.

Частиною 1 статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно ч. 2 до ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (ч. 3 ст. 40 ЦПК України).

У відповідності до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяву про відвід, зазначає наступне.

За змістом ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України. У відповідності до ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Водночас, представник позивача, обґрунтовуючи свою заяву про відвід, фактично посилається на незгоду з процесуальними діями головуючого судді, відмовою у задоволенні клопотання про проведення відеоконференції. Таким чином, представником позивача не наведені об`єктивні підстави сумніву у неупередженості та необ`єктивності судді.

Дії головуючого судді у даній справі не потягли за собою неможливість реалізації учасниками процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Зі змісту заяви про відвід не вбачається, що дії суду зумовили неможливість або ускладнили для сторони позивача захист порушеного права або інтересу. Проте, позивач особисто приймала участь в судовому засіданні і вважала за можливе проведення підготовчого судового засідання без участі її адвоката, частина заявлених позивачем клопотань була розглянута судом в судовому засіданні 18.10.2024 року, визначена наступна дата підготовчого судового засідання.

Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом (ст. ст. 126, 129 Конституції України).

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України, рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку.

Як зазначив Конституційний суд України в своєму Рішенні від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001, судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Обґрунтування, наведені у заяві представника позивача, не можуть розцінюватись як підстава для відводу головуючого судді по справі, оскільки вони не містять обставин, які вказують на упередженість головуючого судді, відтак заявлений відвід є необґрунтованим.

У відповідності до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно зі статтею 8 Кодексу суддівської етики, суддя повинен здійснювати судочинство в межах та порядку, визначених процесуальним законом, і виявляти при цьому тактовність, ввічливість, витримку й повагу до учасників судового процесу та інших осіб.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Головуючим суддею не допускались порушення чи зловживання, які б могли свідчити про його упередженість, очевидність майбутнього судового рішення у справі № 487/6258/24, а заявником не обґрунтовані будь-які інші підстави для відводу судді, передбачені ст. 36 ЦПК України.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід, оскільки в заяві відсутні докази існування обставин, передбачених статтею 36 ЦПК України в якості підстав для відводу судді.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з ч.1 ст.33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Керуючись ст.ст.33, 36, 38-40, 260, 261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача адвоката Ільїчова С.Д. про відвід головуючого судді по цивільній справі № 487/6258/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Інгульський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеси, Військова частина НОМЕР_1 про визнання шлюбу недійсним - визнати необґрунтованою.

Вирішення питання про відвід головуючого судді Верещінської І.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Інгульський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеси, Військова частина НОМЕР_1 про визнання шлюбу недійсним - передати судді, який визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Верещінська