УХВАЛА

20 листопада 2024 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Кучиної Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго", в якому просить:

визнати підприємницьку діяльність відповідача нечесною та агресивною (ч.1-2,4,6 ст.19 ЗУ "Про захист прав споживачів");

визнати незаконним акт № R012475 від 11.09.2024 року, який складений ПРАТ "РІВНЕОБЛЕНЕРГО порушуючи рівність сторін, без належних, допустимих та достатніх доказів, здобутих у порядку встановленому законом, - за власними протиправними бажаннями, домислами та припущеннями ПРАТ "РІВНЕОБЛЕНЕРГО" в односторонньому порядку, тим самим порушуючи право споживача на належну якість послуг з електропостачання та скасувати його;

стягнути з відповідача на користь позивача 3 000 000 (три мільйона грн., 00 копійок) завданої моральної шкоди.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

15 листопада 2024 року позивачем подано клопотання про забезпечення позову, в якому він просить забезпечити позов, шляхом зобов`язання ПРАТ «Рівнеобленерго» визнати позивача ОСОБА_1 належним представником домоволодіння по АДРЕСА_1 для можливості реалізації прав споживача по укладенню (зміні Договорів), що стосуються домоволодіння, щоб не допустити відключення домоволодіння за постановою № 1272 від 05.10.2022 "Про затвердження Змін до Правил роздрібного ринку електричної енергії" Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Клопотання передано на розгляд судді 18 листопада 2024 року.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову мотивує тим, що

нормальне електропостачання домоволодіння по АДРЕСА_1 , не допустити відключення від електропостачання за фактом небажання відповідача укладати Договір на електропостачання, як непобутовому споживачу, який він сам запропонував, але потім при наявній згоді позивача, відмовився з посиланням на надумані причини, тим самим підтвердивши, що відповідача цікавить не оплата від позивача, а можливість за будь якими надуманими причинами, за замовленням зацікавлених осіб, відключити позивача від електропостачання, завдавши йому якомога більше матеріальної шкоди та моральних страждань, що вже має кримінальний характер.

Суд, дослідивши додані до заяви про забезпечення позову докази, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення. Таке обґрунтоване припущення може будуватись на доказах, аргументах, поведінці відповідача чи третіх осіб у співставленні з обставинами конкретної справи та предметом спору.

ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову, в якому підставою для забезпечення позову є необгрунтоване припущення, що невжиття обраних ним заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Крім того, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 52770519 від 07.02.2016 року вбачається, що одноквартирний будинок за адресою АДРЕСА_1 (об"єкт відповідно до якого виник спір) належить на праві приватної спільної сумісної власності в розмірі 1/1 частки ОСОБА_1 .

Згідно зі статтями 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до положень Цивільного кодексу України.

Таким чином, ОСОБА_1 25 жовтня 2024 року звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом на захист свого цивільного права, яке на його думку є порушеним , невизнаним та оспорюваним.

Крім того, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовним вимогам, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Враховуючи, що обраний позивачем захід забезпечення позову, неспівмірний позовним вимогам та доводи заявника не свідчать про те, що невжиття в даному випадку обраного заявником способу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, підстави для забезпечення позову відсутні, а отже, в задоволенні заяви належить відмовити.

Керуючись ст. 153, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про захист прав споживачів, шляхом зобов`язання ПРАТ «Рівнеобленерго» визнати позивача ОСОБА_1 належним представником домоволодіння по АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складене 20 листопада 2024 року.

Суддя Н.Г. Кучина