ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7930/24 Справа № 204/9519/22 Суддя у 1-й інстанції - Чудопалова С.В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чернеця Віталія Миколайовича на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ПрАТ «СГ «ТАС» про стягнення матеріальної шкоди (а.с. 1-7), в обґрунтування якого посилався на те, що 09.06.2022 року о 18 год. 35 хв. у м. Дніпрі на дорозі вул. С. Подолінського та вул. Короленка сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля BMW Х6 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Відносно позивача інспектором УПП в Дніпропетровській області було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2022 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було закрито, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відносно ОСОБА_1 адміністративний протокол не складався, справу було розглянуто за місцем здійснена ДТП та винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В результаті ДТП пошкоджено автомобіль «BMW Х6 д.н.з. НОМЕР_1 , чим завдані матеріальні збитки.

Після ДТП позивач звернувся до авторизованої СТО, ПрАТ "АВТ Баварія Дніпропетровськ", щодо ремонту та відновленню пошкодженого автомобіля, який перебуває на гарантії.

Згідно рахунку ПрАТ "АВТ Баварія Дніпропетровськ за нарядом-замовленням на ремонт автомобіля від 13.06.2022 загальна вартість робіт, витратних матеріалів та запасних частин становила 327 043,36 грн з урахуванням ПДВ.

Позивач вказує, що на витрати та відновлення автомобіля ним були перераховані на користь СТО кошти у розмірі 228 441,52 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 , винного в скоєному ДТП, застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС», згідно поліса ОСЦПВ №АТ1288213, який діяв на дату ДТП.

Позивач звернувся до ПрАТ "СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак останньому було відмовлено, через відсутність у діях страхувальника ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ознаками ст. 124 КупАП.

На підставі чого позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

На підставі вищевикладеного, просив суд визнати ОСОБА_1 винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 09.06.2022 року, о 18 год. 35 хв. у м.Дніпрі на розі вул. С. Подолінського та вул. Короленка, за участю автомобіля BMW Х6 д.н.з. НОМЕР_1 водій ОСОБА_2 та автомобіля Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 ; стягнути з ОСОБА_1 та ПрАТ «СГ «ТАС» субсідіарно суму матеріальної шкоди на користь ОСОБА_2 у розмірі 228 441,52 грн; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму судового збору 2 284,42 грн та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 4 000,00 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ПрАТ «СГ «ТАС» про стягнення матеріальної шкоди - задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_2 , матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 127 500,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 100 941,52 грн; витрати за проведення експертизи у розмірі 19 118,40 грн та судовий збір в сумі 2 284,43 грн, а всього 122 344,35 грн (а.с. 144-149).

Додатковим рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2024 року заяву представника позивача адвоката Погорілого О.В. про розподіл судових витрат по цивільній справі 204/9519/2022 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 20 500,00 грн (а.с. 167-168).

Додатковим рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 серпня 2024 року визнано ОСОБА_1 , винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 09.06.2022 о 18 год. 35 хв. у м. Дніпрі на дорозі вул. С. Подолінського та вул. Короленка, за участю автомобіля BMW Х6 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 (а.с. 215-216).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції від 29.04.2024 року, представник ОСОБА_1 адвокат Чернець В.М. подав апеляційну скаргу (а.с. 171-180), посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, а також на порушення норм процесуального та невірне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Учасники справи не скористались своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційні скарги у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.06.2022 року о 18 год. 35 хв. у м. Дніпрі на дорозі вул. С. Подолінського та вул. Короленка відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля BMW Х6, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 (а.с. 12-13).

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення №932/3263/22, які перебували у провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська вбачається, що інспектором УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Подолянець П.В. 09.06.2022 року відносно ОСОБА_2 було складено протокол серії АББ №069062 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 12).

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2022 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було закрито, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказана постанова суду набрала законної сили 05.08.2022 року (а.с. 12-13).

Згідно відповіді начальника департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області №229 03/41/19/01-2022 від 01.07.2022 вбачається, що за наявними базами даних поліції 09.06.2022 в період часу з 18 год. 30 хв. до 21 год. 00 хв. водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (серія ЕАО №546413) (а.с. 15).

Із матеріалів справив вбачається, що позивач 13.06.2022 року звернувся до ПрАТ "АВТ Баварія - Дніпропетровськ" з метою проведення ремонтних робітта відновлення пошкодженого транспортного засобу BMW Х6, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 17).

Згідно рахунку ПрАТ "АВТ Баварія Дніпропетровськ №BL000019346 від 18.06.2022 року за нарядом-замовленням на ремонт автомобіля №Rвід 13.06.2022 року загальна вартість робіт, витратних матеріалів та запасних частин становила 327 043,36 грн, яка визначена з урахуванням ПДВ (а.с. 17-18).

Згідно акту виконаних робіт №IN000014269 від 12.08.2022 року вбачається, що ПрАТ "АВТ Баварія - Дніпропетровськ" було проведено ремонтні роботи КТЗ BMW Х6, д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі - 195 941,52 грн, які згідно квитанції виданої АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 12.08.2022 позивачем були перераховані на розрахунковий рахунок товариства (а.с. 19-20, 21).

Після проведеного ремонту автомобіля, позивач звернувся за повторною послугою до товариства із питанням про відновлення захисних кузовних вінілових плівок на автомобіль, які було пошкоджено в результаті ДТП (а.с. 22).

Згідно рахунку №496 від 30.08.2022 року, наданого ФОП ОСОБА_3 , вартість вказаних послуг та матеріалів становила 32 500 грн без врахування ПДВ (а.с. 22).

Згідно акту №12460 від 30.08.2022 року вбачається, що ФОП ОСОБА_3 було виконано вказані роботи та витрачено матеріалів на загальну суму у розмірі 32 500 грн, які позивачем були також сплачені на розрахунковий рахунок підприємця, що підтверджується квитанцією виданою АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 04.10.2022 року (а.с. 23,24).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Opel Astra державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 забезпечена полісом ОСЦПВ №АТ1288213, що виданий ПрАТ «СГ «ТАС» з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну в розмірі 130 000,00 грн, франшиза 2 500,00 грн (а.с. 139).

14.06.2022 позивач у встановлений законом термін звернувся із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 09.06.2022 року до ПрАТ «СГ «ТАС» (а.с. 25).

Після набрання постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2022 року чинності, ОСОБА_2 з метою компенсації спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди збитків та надання відповідних доказів, необхідних для проведення виплати звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з відповідною заявою від 09.08.2022 року (а.с. 28).

Проте, листом заступника Голови Правління ПрАТ «СГ «ТАС» вих.№01483/0922 від 20.09.2022 року позивача було повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування, через відсутність у діях страхувальника ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ознаками ст. 124 КУпАП (а.с. 33-34).

Згідно висновку судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №3128-23 від 03.10.2023 року, вбачається, що у даній дорожньо-транспортній обстановці, в діях водія автомобіля Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 вбачається невідповідності до вимог дорожньої розмітки 1.1. та п. 14.6 в) Правил дорожнього руху України, які знаходяться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Крім того зазначено, що останній мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем BMW Х6, д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом виконання вимог дорожньої розмітки та ПДР України. З приводу дій водія автомобіля BMW Х6, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 зазначено, що у даній обстановці останній мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом виконання вимог дорожнього знаку 2.1.1 «Дати дорогу» та п. 16.11. ПДР України (а.с. 85-104).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

У відповідності до частини 4 статті 82 ЦПК України, - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, то набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановленозаконом.

Постанова Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2022 року, яка набула законної сили 05.08.2022 року, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, є доказом невинуватості позивача, та є підставою звільнення від доказування даного факту.

В обґрунтування висновку суду у справі про закриття адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2 за статтею 124 КупАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, покладено пояснення ОСОБА_2 з приводу механізму дорожньо-транспортної пригоди які узгоджуються зі схемою ДТП, а також фото таблицею, відповідно до яких, місцем зіткнення транспортних засобів є смуга по вул.Короленка, яка є зустрічною для водія автомобіля марки «Opel» ОСОБА_1 . Те, що водій автомобіля марки «Opel» здійснював обгін іншого автомобіля, не заперечував в своїх письмових поясненнях і сам ОСОБА_1 . Встановлено, що водій автомобіля «BMW X6» ОСОБА_2 об`єктивно не міг вчасно виявити автомобіль «OPEL» та уникнути ДТП, оскільки водій вказаного авто ОСОБА_1 здійснював обгін іншого транспортного засобу по зустрічній смузі, тим самим зайняв смугу по вул.Короленка, на яку в цей момент і виїхав водій ОСОБА_2 , впевнившись у відсутності перешкод для виїзду, за умовами даної дорожньої ситуації не свідчить про порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.16.11 ПДР України (а.с. 12-14).

З огляду на той факт що під час ДТП, учасниками якої були тільки два водія автомобіля позивача та відповідача, при цьому відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУПАП провадження закрито, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, натомість ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальностіза ч. 2 ст. 122 КУпАП, та згідно висновку судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №3128-23 від 03.10.2023 року, в діях водія автомобіля Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 вбачається невідповідності до вимог дорожньої розмітки 1.1. та п. 14.6 в) Правил дорожнього руху України, які знаходяться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідача ОСОБА_1 слід визнати винуватим, тобто особою з вини якої сталася дорожньо-транспортна пригода та внаслідок якої, спричинено матеріальну шкоду майну позивачу.

Доводи скарги про те, що апелянт був позбавлений можливості оскаржити постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2022 року відхиляє як безпідставні, оскільки, як видно з матеріалів адміністративної справи №932/3263/22 у відношенні водія ОСОБА_2 за правопорушення, передбачене ст. 124 КупАП, ОСОБА_1 звертався 08.08.2022 року до суду із заявою про видачу йому копії вказаної постанови, однак не скористався своїм правом на її отримання та у разі незгоди з нею оскаржити її до апеляційної інстанції.

Стосовно доводів скарги про те, що висновок судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №3128-23 від 03.10.2023 року суперечить висновкам викладеним у постанові Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2022 року у справі №932/3263/22 щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП колегія суддів виходить з наступного.

При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватись на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в сукупності.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

У справі, яка переглядається, суд надав перевагу висновкам викладеним в постанові Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2022 року у справі №932/3263/22 щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Тобто, при розгляді даної цивільної справи, суд вдався до встановлення вини відповідача ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, зважаючи на наявність преюдиційного судового рішення, яке набрало законної сили, та встановлює відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, а також врахувавши висновок експерта в частині встановлення вини ОСОБА_1 .

При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину ОСОБА_2 , а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, встановлення експертом факту того, що водій ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем відповідача не має правового значення при розгляді даної справи.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що, як вже зазначено вище, відповідач ОСОБА_1 не був позбавлений можливості отримати копії постанови суду та оскаржити її до суду апеляційної інстанції, однак, не скористався таким своїм правом.

Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Приписами п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Як вбачається із наданих документів, витрати на ремонт та відновлення транспортного засобу позивача BMW Х6, д.н.з. НОМЕР_1 після ДТП, становлять 228 441,52 грн (195 941,52 грн + 32 500 грн).

Таким чином, оскільки розмір матеріального збитку, що був спричинений ОСОБА_2 внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди перевищує ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну згідно умов полісу ОСЦПВ №АТ1288213 (130 000,00 грн), то обов`язок відшкодувати спричинені збитки в розмірі ліміту відповідальності за шкоду, спричинену майну з вирахуванням встановленої полісом франшизи, а саме 127 500,00 грн покладається на страховика ПрАТ «СК «ТАС».

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що страховик належним чином не виконав покладений на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок та не здійснив позивачеві відшкодування матеріальних збитків, а тому суд обгрунтовано стягнув з ПрАТ «СК «ТАС» матеріальну шкоду на користь позивача у розмірі 127 500,00 грн.

Велика Палата Верхового Суду у постанові від 04.07.2018 (справа № 755/18006/15-ц) зазначила, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До того ж системний аналіз п. 32.7 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 22, абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988, ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, п. 1.6., 8.6., 8.6.1., 8.6.2. Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода в вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 01.07.2020 у справі №420/998/18, від 07 квітня 2021 року у справі №757/29950/14-ц, від 10 червня 2021 року у справі №727/2937/18.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.12.2021 у справі №147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи належних доказів на підтвердження розміру відшкодування, оскільки такі спростовуються доказами наявними в матеріалах справи. Незгода апелянта з доказами наданими позивачем на підтвердження своїх вимог не має правового значення, оскільки оцінка доказів є прерогативою суду, а переоцінка доказів учасниками справи чинним законодавством не передбачена. У разі не згоди з доказами, якими визначено розмір збитків завданих позивачу відповідач не був позбавлений можливості протягом розгляду справи подати клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, а також долучити до матеріалів справи висновку експерта, складеного на його замовлення, або будь-якого іншого документа, зміст якого спростував би розрахунки ПрАТ «АВТ Баварія Дніпропетровськ», які були понесені позивачем.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов вірного та обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 , який є особою, яка правомірно керувала транспортним засобом на час дорожньо-транспортної пригоди та з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, різниці між матеріальними збитками, заподіяними внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди і сумою страхового відшкодування в розмірі 100 941,52 грн (228 441,52 грн 127 500,00 грн).

Враховуючи положення ст ст. 133, 139, 141 ЦПК України, а також те, що позов ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою задоволено в повному обсязі, факт понесення витрат на оплату експертних послуг у заявленому розмірі позивачем доведено, а неспівмірність цих витрат відповідачем не спростовано, суд обгрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача суму понесених ним витрат на оплату експертизи у розмірі 19 118,40 грн та сплату судового збору у сумі 2 284,43 грн.

Отже, вирішуючи спір суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджуються письмовими доказами.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чернеця Віталія Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна