Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/690/24
Провадження № 2/670/253/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мусієнко М.Б.

за участю секретаря судового засідання Корчової А.І.,

позивач ОСОБА_1 не з`явилася,

представник відповідача Віньковецької селищної ради не з`явився,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Віньковецької селищної ради про тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2024 в електронній формі через електронний кабінет до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Віньковецької селищної ради про тлумачення заповіту, у якому позивач просить розтлумачити заповіт, складений ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що посвідчений секретарем Осламівської сільської ради. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , після смерті якого залишилася в спадщину земельна ділянка. Заявник являється спадкоємцем за заповітом, відповідно до якого ОСОБА_2 заповів державний акт на право власності на земельну ділянку. Після смерті ОСОБА_2 позивач своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки в заповіті є неточності, а саме: зазначене в заповіті розпорядження стосується державного акту серія ЯБ № 585159, а не безпосередньо земельної ділянки, яка належала померлому на підставі даного державного акту. У зв`язку з цим позивач просить здійснити тлумачення заповіту.

04.09.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче судове засідання.

02.10.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

31.10.2024 судове засідання відкладено на 19.11.2024 у зв`язку із клопотання представника позивача.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, але її представник ОСОБА_3 19.11.2024 направив до суду заяву, у якій позов підтримав та просить його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, просить проводити розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представник відповідача - Віньковецької селищної ради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про одержання судової повістки.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кривчик Дунаєвецького району Хмельницької області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.04.2021 (а.п. 15).

Згідно з заповітом від 20.10.2017, посвідченого секретарем Осламівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області Кровіцькою Л.П., зареєстрованого за № 30, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 585159, який знаходиться на території Осламівської сільської ради, виданий 17 серпня 2006 року, заповідаю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в цілому (а.п. 8).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 585159, що виданий 17 серпня 2006 року Віньковецькою районною державною адміністрацією, ОСОБА_2 був власником земельної ділянки, розташованої на території Осламівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області площею 0,6066 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0115 (сад) (а.п. 6-7).

Згідно з копією довідки № 497 від 12 вересня 2024 року, що видана Кривчанським психоневрологічним інтернатом, зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із 13.01.2020 по 05.04.2021 проживав на повному державному обслуговувані в Кривчицькому психоневрологічному інтернаті та був зареєстрований по домовій книзі в Управлінні Дунаєвецької міської ради Хмельницької області «Центр надання адміністративних послуг» 03.07.2020 та знятий із місця проживання 17.12.2021. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , похоронений на кладовищі с. Кривчик Кривчицьким психоневрологічним інтернатом (а.п. 51).

Із матеріалів спадкової справи № 85/2021 від 05.05.2021 вбачається, що приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Люзняком О.М. за заявою ОСОБА_1 , поданою у шестимісячний строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, після смерті ОСОБА_2 заведено спадкову справу (а.п. 31-36).

Відповідно до положень ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Пунктом 2.1 глави 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 та п. 1.6 Розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 № 3306/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за № 1298/20036, передбачено, що заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пунктах 10, 11 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). При цьому слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Отже, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є спадкоємцем за заповітом після померлого ОСОБА_2 відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України та прийняла спадщину після його смерті відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, а також відсутні інші спадкоємці за законом та заповітом.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.09.2021 № 247/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки форма складення заповіту в частині опису майна, яке в ньому зазначене, є некоректною (а.п. 13-14).

Статтею 1256 ЦК України визначено, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

У пункті 3 постанови Плену му Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників.

Згідно зі ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Правочином є дія особи, що спрямовується на придбання, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Вказане положення закріплено у ч. 1ст. 202 ЦК України.

Тобто, необхідність тлумачення змісту правочинів виникає у випадках нечіткого виявлення волі сторонами. У таких випадках необхідно встановити дійсні наміри сторін.

Неточне відтворення у заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту у цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини.

Тлумачення заповіту являє собою інтелектуально-розумовий процес, спрямований на з`ясування змісту заповіту як одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача. Тлумачення полягає в усуненні нечітких, подвійних формулювань у заповіті і подоланні таким чином прогалин у реалізації волі заповідача.

Отже, тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Оскільки позивачка є спадкоємицею за заповітом, а з його тексту неможливо встановити справжню волю заповідача, то вона вправі вимагати тлумачення заповіту судом.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне задоволити позовну вимогу ОСОБА_1 про тлумачення змісту заповіту ОСОБА_2 від 20.10.2017, посвідченого секретарем Осламівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області Кровіцькою Л.П., зареєстрований за № 30, який слід тлумачити, що волевиявлення заповідача було спрямоване на майно померлого - земельну ділянку площею 0,6066 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:001:0115, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 585159 від 17 серпня 2006 року, що виданий 17 серпня 2006 року Віньковецькою районною державною адміністрацією.

На підставі ст. 202, 213, 1216-1218, 1220, 1223, 1225, 1233, 1236, 1256, 1269-1270, 1296 ЦК України, керуючись ст. 12, 81, 265, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до Віньковецької селищної ради про тлумачення заповіту задоволити.

Тлумачити зміст заповіту, складеного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 20 жовтня 2017 року, що посвідчений секретарем Осламівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області Кровіцькою Л.В., таким чином: державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 585159, який заходиться на території Осламівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, виданий 17 серпня 2006 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в цілому земельна ділянка площею 0,6066 гектара, право власності на яку посвідчено державним актом серії ЯБ № 585159 від 17 серпня 2006 року, що виданий Віньковецькою районною державною адміністрацією.

Повне найменування учасників:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Віньковецька селищна рада, ідентифікаційний код юридичної особи 04403315, місце знаходження: вул. Соборної України, буд. 15, с-ще Віньківці, Хмельницький район, Хмельницька область.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мар`яна МУСІЄНКО