Справа № 278/884/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

"25" вересня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю секретаря Годлюк А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» у лютому 2024р. звернулось до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 44386,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14.02.2017р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг та послуг страхування №010/0209/82/0568998. Максимальний ліміт за договором складає 200000,00 грн. В межах максимального ліміту встановлюється поточний ліміт кредиту, який на дату укладення договору складав 27500,00 грн. Строк кредиту становить 48 місяців, тобто з 14.02.2017р. по 14.02.2021р., з урахуванням пролонгації договору до 14.02.2025р. Процентна ставка за користування кредитом становить 45,0% річних.

Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» 20.12.2022р. було укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 .

Представник позивача вказує, що позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит у розмірі, відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору. При цьому, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 22.02.2023р. становить 44386,66 грн, та складається з наступного: 36647,00 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом; 6309,73 грн - заборгованість за недозволеним овердрафтом; 1429,93 грн. заборгованість за відсотками, від сплати якої ОСОБА_1 ухиляється, у зв`язку з чим позивач просить вимоги позовної заяви задовольнити в повному обсязі.

В позовній заяві представник позивача просить провести розгляд справи без його участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, судова повістка, направлена на його адресу, повернена відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з постановою Верховного Суду від 18 березня 2021 року за справою № 911/3142/19 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення виходячи з наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 14.02.2017р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (банк) та ОСОБА_1 (клієнт) було підписано договір про надання банківських послуг та послуг страхування №010/0209/82/0568998 (договір) (а.с. 5-8).

Згідно п.п. 1.1.-1.5. договору банк зобов`язаний надати клієнту в межах поточного ліміту кошти (кредит), а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Максимальний ліміт кредиту складає 200000,00 грн., в межах якого встановлюється поточний ліміт кредиту. Розмір поточного ліміту на дату підписання заяви становить 27500,00 грн. Строк кредиту сукупність періодів, протягом яких банк визначає поточний ліміт відповідно до п. 2 заяви. На дату підписання заяви строк кредиту становить 48 місяців, що починається з 14.02.2017р. та закінчується 14.02.2021р. Процентна ставка за користування кредитом фіксована, в тому числі за користування недозволеним овердрафтом 45,0% річних (а.с. 5).

Між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ Фінансова Компанія Сіті Фінанс, 20.12.2022р. укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, за кредитним договором №010/0209/82/0568998 укладеним з ОСОБА_1 (а.с. 23-27, 30-33).

У відповідності до наданого позивачем розрахунку заборгованості по картковому кредиту, номер договору №010/0209/82/0568998, станом на 22.02.2023р. ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в розмірі 44386,66 грн, та складається з наступного: 36647,00 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом; 6309,73 грн - заборгованість за недозволеним овердрафтом; 1429,93 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 21-22).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1 частини першої статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Положеннями статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наявний в матеріалах справи договір про надання банківських послуг та послуг страхування №010/0209/82/0568998 від 14.02.2017р., виписка по рахунку свідчать про те, що ОСОБА_1 отримав кредитні кошти та ознайомився з інформацією про умови кредитування, зокрема, щодо процентної ставки за користування коштами кредитної лінії, що в свою чергу свідчить про те, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем досягнуто згоди щодо розміру і порядку нарахування вказаних відсотків.

Оскільки отримані за кредитним договором №010/0209/82/0568998 від 14.02.2017р. кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, враховуючи вимоги ч.1 ст.530 ЦК України, суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що становить 36647,00 грн, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім основної суми заборгованості, стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками.

В договорі про надання бпнківських послуг №010/0209/82/0568998 від 14.02.2017р. та кредитній картці, які підписані відповідачем, зазначено фіксовану процентну ставку, за користування кредитом, розмір якої становить 45,0 % річних.

Підписавши вказану інформацію про умови кредитування відповідач відповідно до положень статей 3, 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.

А тому заявлені вимоги банку про стягнення з відповідача 1429,93 грн. заборгованості за простроченими відсотками є правомірними та підлягають задоволенню.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, що підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо).

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були понесені фактично, а їхній розмір є обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (Див. рішення «Лавентс проти Латвії» («Affaire Lavents c. Lettonie»), заява №58442/00 § 154).

З матеріалів справи встановлено, що 14.06.2023р. між ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та адвокатом Титаренко В.В. було укладено Договір про надання правничої допомоги № 14/06/2023 (а.с.40-42).

В матеріалах справи наявні докази на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: додатки до договору про надання правничої допомоги № 14/06/2023, акт виконаних робіт до замовлення № 376 від 07.02.2024р. на суму 1400,00 грн., платіжна інструкція № 339 від 08.02.2024р. на суму 1400,00 грн. ( а.с. 43-46).

За змістом частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Отже, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Письмового або усного клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката у зв`язку з їх неспівмірністю від ОСОБА_1 або його представника на надходило.

За наведених обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача 1400,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст.141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмежено відповідальністю «Фінансової компанії «Сіті Фінанс» заборгованість в розмірі 44386,66 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмежено відповідальністю «Фінансової компанії «Сіті Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1400,00 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В. П. Маслак