Справа № 646/4054/24
№ провадження 2-др/646/35/24
16.10.24 м.Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Барабанової В.В.,
за участю: секретаря судового засідання Ільченко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича, до акціонерного товариства «СЕНС БАНК», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.09.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича, до акціонерного товариства «СЕНС БАНК», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за реєстр. № 3807 від 22.09.2020,вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача Акціонерне товариство "Сенс Банк" заборгованості за Кредитним договором № 839/3/27/38/7-377 від 21.08.2007 року в розмірі 158 993,66 доларів США (на день вчинення цього напису, згідно офіційного курсу гривні щодо курсу валют 28,20 грн., становить 4 483 621, 21 грн.).

Стягнуто з акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят) грн. 44 коп.

07.10.2024 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лисенко Андрій Олександрович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині витрат, понесених позивачем на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.

В обгрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення заявник посилався на таке.

З метою отримання правової допомоги щодо ведення справи між Позивачем та адвокатом Лисенко Андрієм Олександровичем було укладено договір про надання правничої допомоги та сплачено вартість гонорару за надання правничої допомоги по даній справі у встановленому розмірі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі №640/15803/19.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до п. 115 рішення Європейський суд з прав людини у справі «Бєлоусов проти України» суд зазначає, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Як видно з матеріалів справи, п. Бущенко представляв заявника протягом провадження у Суді, отже, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними» (див. вищезазначене рішення у справі «Савін проти України» (Savin v. Ukraine), п. 97).

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 640/18402/19 від 28.12.2020 року, щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, Суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Відповідно, незалежно від кількості підготовлених документів, сума гонорару є зафіксована в договорі та не потребують деталізації послуги, які надані адвокатом на виконання договору. Зазначене узгоджується із відповідними висновками Верховного Суду, зокрема у постанові ВС КЦС у справі № 235/4969/19 від 12.05.2021 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому, не подання до суду деталізованого акту із зазначенням витраченого часу адвоката не є підставою для зменшення витрат на правничу допомогу.

14.10.2024 на адресу суду від представника позивача АТ «СЕНС БАНК» Кравцової С.М. надійшли заперечення проти заяви про ухвалення додаткового рішення, в яких вона посилалася на таке.

АТ «Сенс Банк» не погоджується із позовом відповідно не погоджується із заявленими позивачем судовими витратами.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази:

1)договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.);

2)документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.);

3)докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.);

4)інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до вимог ЦПК України, розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 16.05.2019 у справі №823/2638/18 вказав, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17.

Аналіз чинного процесуального законодавства дає підстави стверджувати, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (ВС/КГС № 915/237/18 від 01.08.2019).

З наданого позивачем акта приймання-передачі наданих послуг вбачається, що такі послуги, як розроблення, структуризація та складання позовної заяви, подання її на підпис клієнту, виготовлення копій позовних матеріалів, направлення документів до суду для скасування рішення надавались загальною тривалістю 7 годин, однак з позовної заяви вбачається, що вона викладена всього на трьох сторінках, до суду подано незначну кількість копій документів, що також свідчить про те, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу загальною тривалістю 30 годин є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову».

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

По своїй суті позовна заява про визнання визання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не є складною за її змістом, оскільки відповідно до статистики, яка є загальнодоступної інформацією - таким заяв до судів подається щодня майже п`ятдесят. Для складання такої позовної заяви не потрібно витрачати значний час і проводити аналіз великої кількості нормативно-правових актів, що повністю виключає його складність, а відповідно і розмір заявлених витрат на правничу допомогу.

Те, що по суті типові позовна заява та заява про забезпечення позову являються на думку представника позивача такими складними, що вартість за їх складання становить 8000,00 грн. при витрачанні 11 годин часу, ще не означає, що вони є складними, і розмір їх вартості становить заявлену суму. Також не знаходить свого підтверження і розмір вартості складання заяв до суду (час, який предстаник зазначає на складання кожної заяви - 1-2 години), консуультація клієнта - 1 година, підготовка та подання позовної заяви - 4 години, підготовка та подання заяви про усунення недоліків - 1 година, підготовка і подання заяви про забезпечення позову - 2 години, підготовка і подання завипро усунення недолікків повторно - 1 година, підготовка і подання клопотання про проведення судового засідання у вдсутності предстаника- 1 година, підготовка клопотання - 1 година- загальна кількість 11 годин - їх вартість зазначена розмірі 8 000,00 грн., що є значно завищенною з точки зору вартості адвокатських послуг на території України і рекомендацій НААУ щодо встановлення розміру гонорарів.

Враховуючи викладене вище, оскільки АТ «Сенс Банк» не визнає заявлений позивачем розмір судових витрат, просимо суд максимально зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які заявлені позивачем, оскільки заявлений розмір значно завищений.

Судове засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення призначено на 16.10.2024.

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Враховуючи наведене та те, що участь сторін у судовому засіданні є необов`язковою, суд вважає за можливе розглянути заяву позивача про ухвалення додаткового рішення за наявними у справі доказами.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

При вирішенні заяви позивача про розподіл витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті133та частин першої - третьої статті137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Шовковим О.С. при зверненні до суду надано такі документи:

- квитанція від 03.04.2024 за послугу - оплата гонорару адвоката відповідно до договору №1 від 03.04.2024 у розмірі 8 000,00 грн.

- договір про надання правничої (правової) допомоги №1 від 03.04.2024, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Лисенком Андрієм Олександровичм, предметом якого є надання правничої допомоги щодо конкретної справи, а саме про захист прав споживачів щодо визнання виконавчого напису №3807 від 22.09.2024. За вказаним договором сторони узгодили фіксовану суму гонорару адвоката у сумі 8 000,00 грн.;

- акт виконаних робіт (наданих послуг) від 02.10.2024 до договору про про надання правничої (правової) допомоги №1 від 03.04.2024, про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3576.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, яка не є складною, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають частковому задоволенню, в розмірі4 000,00 грн., який є співмірним наданим послугам та складеності справи.

Керуючись пунктом 3 частини першої статті 270, статтями 273ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича, до акціонерного товариства «СЕНС БАНК», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича, до акціонерного товариства «СЕНС БАНК», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 коп.

У іншій частині заяви відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Барабанова