КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року

справа № 364/168/24

провадження № 22-ц/824/12945/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Сушко Л.П., Олійника В.І.

при секретарі: Шереметьєвій М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Володарського районного суду Київської області від 10 травня 2024 року, постановлено під головуванням судді Моргун Г.Л., у справі за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2024 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів на сина у розмірі 147 124,85 грн.

Позов мотивовано тим, що з 10 жовтня 2014 року сторони перебували у шлюбі, який 10.03.2021 року розірваний рішенням Вишгородським районним судом Київської області. У шлюбі у подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Вишгородським районним судом Київської області також стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на сина ОСОБА_4 у розмірі 5000,00 грн щомісячно, починаючи з 07 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та за період з 07.12.2020 по 01.03.2024 у нього виникла заборгованість по аліментам у розмірі 147 124,85 гривень.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 10 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 147124, 85 грн за період з 07.12.2020 по 01.03.2024.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1471,24 гривень.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду змінити, постановити нове рішення, визнавши пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, а саме в сумі 12 815,00 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що основна заборгованість по сплаті аліментів виникла за період з грудня 2020 року по червень 2022 року, тобто за час розгляду справи у суді та до звернення позивачем до виконавчої служби з заявою про примусове виконання судового рішення. Відповідач вказує на скрутне матеріальне становище, погіршення стану здоров`я, у зв`язку із чим не в змозі сплатити існуючу заборгованість.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок неналежної сплати аліментів на утримання сина, у відповідача наявна заборгованості, яка на 01.03.2024 складає 147124,85 грн, а також права позивача, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 10 жовтня 2014 року сторони перебували у шлюбі, який 10.03.2021 року розірваний рішенням Вишгородським районним судом Київської області. В період шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06 вересня 2021 року Вишгородським районним судом Київської області стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 грудня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Примусове виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06.09.2021 у справі № 363/4621/20 про стягнення аліментів (ВП № НОМЕР_1) здійснюється державним виконавцем Вишгородським відділом державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.21 ).

Матеріали справи вказують, що відповідач добросовісно не виконує покладений на нього обов`язок щодо сплати аліментів, що стверджено довідкою-розрахунком по аліментам № 20986 від 01.03.2024 за період з 07.12.2020 по 01.03.2024. Відповідач несвоєчасно сплачував аліменти, а відтак, виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі - 147 124,85 грн ( а.с. 18-20).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

При цьому за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Розмір пені розраховується так: заборгованість за аліментами помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна суму неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Так, згідно ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості

З розрахунку державного виконавця вбачається від 01.03.2024 року, вбачається, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з грудня 2020 року по березень 2024 року становить 147 124,85 грн. Саме цю суму не може перевищувати розмір пені.

Разом із тим, загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2020 року по березень 2024 року становить 490 029,80 грн.

З урахуванням положень ст. 196 СК України суд першої інстанції обґрунтовано стягнув пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 147124,85 грн, що не перевищує суми заборгованості по сплаті аліментів.

Належних та достатніх доказів на підтвердження відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач надавав добровільно матеріальну допомогу на утримання сина з грудня 2020 року по червень 2022 року судом не приймається, оскільки доказів на підтвердження заявленого матеріали справи не містять.

Посилання в апеляційний скарзі на скрутне матеріальне становище не звільняють відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків.

Встановлено, що відповідач працездатний, не має будь-яких обмежень для влаштування на роботу. Надані відповідачем копії медичних документів не свідчать про не можливість відповідача працювати та отримувати дохід.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За вказаних обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 10 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді