Провадження №2-др/523/98/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди в результаті спричинення образи особі, як адвокату,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній просив ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення з позивача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 42000 (сорок дві тисячі) грн. 00 коп., судових витрат на професійну правову допомогу по справі №523/13378/23, на користь відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

В матеріалах справи наявне заперечення позивача ОСОБА_2 на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди в результаті спричинення образи особі, як адвокату. Заперечення мотивовані тим, що відповідач ОСОБА_1 є професійним адвокатом, в матеріалах справи відсутні клопотання, заяви подані до суду від імені представника відповідача ОСОБА_3 , адвокат Баранова О.В. не брала участі у судових засіданнях. Зазначила, що «договір про надання правової допомоги від 30.11.2023 року» є фіктивним, поскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання адвокатом Барановою О.В. предмету зазначеного договору.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси прийнято заяву до розгляду.

В судове засідання сторони не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Дослідивши матеріали справи в межах питання, яке розглядається, суд приходить до наступного.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди в результаті спричинення образи особі, як адвокату.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, відповідач ОСОБА_1 подав до суду :

-договір про надання правової допомоги №24 від 30 листопада 2023 року;

-розрахунок витрат за договором №24 від 30.11.2023 року про надання правової допомоги від 08.11.2024 року, відповідно до якого адвокатом Барановою О.В. надані відповідачу ОСОБА_1 наступні послуги :

1)ознайомлення з позовною заявою (з додатками) ОСОБА_2 від 30.07. 2023р.; з доповненнями до позовної заяви ОСОБА_2 від 29.09.2023 р. (з додатками); з доповненнями до позовної заяви ОСОБА_2 від 20.11.2023р. (з додатками), складання відзиву на позовну заяву про відшкодування моральної шкоди, кількість витрачених годин 6, загальна сума 12 000,00 грн.;

2)Ознайомлення з відповіддю на позовну заяву та складання заперечення, кількість витрачених годин 3, загальна сума 6 000,00 грн.;

3)Складання клопотання про долучення доказів (ознайомлення зі справою №522/17226/23, за позовними вимогами ОСОБА_2 до Приморської окружної прокуратури м.Одеси про відшкодування моральної шкодив результаті спаплюження честі, гідності, ділової репутації та спричинення суттєвої образи особі, як адвокату), кількість витрачених годин 4, загальна сума 8 000,00 грн.;

4)Підготовка/складання клопотання про відмову у задоволенні позову через вихід за межі позовних вимог, кількість витрачених годин 3, загальна сума 6 000,00 грн.;

5)Ознайомлення із іншими заявами/клопотаннями i запереченнями позивача ОСОБА_2 по справі №523/13378/23, кількість витрачених годин 4, загальна сума 8 000,00 грн.

-Акт прийому-передачі наданих послуг від 08 листопада 2024 року, згідно якого вартість наданих адвокатом Барановою О.В. послуг ОСОБА_1 складає 42 000,00 грн.;

-Рахунок від 08 листопада 2024 року;

-Копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд керується наступним.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно зі ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Так обґрунтовуючи дану заяву сторона відповідача посилається, зокрема на розрахунок витрат за договором №24 від 30.11.2023 року про надання правової допомоги від 08.11.2024 року, при цьому основна частина наданих послуг складається з ознайомлення адвоката Баранової О.В. з різного роду документами, в свою чергу складання відзиву на позовну заяву та двох клопотань оцінено в 26 000,00 грн.

Разом з цим, матеріалами справи не підтверджений факт надання правової допомоги адвокатом Барановою О.В. відповідачу ОСОБА_1 в заявленому обсязі, так як в матеріалах справи відсутні докази ознайомлення ОСОБА_3 з будь-якими матеріалами справи, а також складання останньою заяв/клопотань по справі № 523/13378/23. Суд констатує, що всі заяви, клопотання, відзив на позовну заяву подані особисто відповідачем (а.с.51-55, 74-76, 195-196, 211-212, 228-229, 241-243, Том1).

Заслуговують на увагу зауваження позивача ОСОБА_2 про те, що відповідач ОСОБА_1 є професійним адвокатом і в нього не було необхідності залучати адвоката, однак останні не є підставою для відмови в задоволенні заяви ( ст. 59 Конституції України).

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи сторін, суд дійшов висновку про те, що заявником не доведений обсяг витрат на правничу домогу.

Керуючись ст. ст.141, 270, 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди в результаті спричинення образи особі, як адвокату.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя