Провадження № 2/686/4923/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

26 червня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі судді Колієва С.А., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

встановив:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Разом із позовом позивачем заявлено клопотання, в якому остання просила забезпечити поданий позов шляхом накладення арешту на автомобіль SKODA KAROQ, 2022 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначила, що у 2022 році відповідачем було придбано автомобіль SKODA KAROQ, 2022 року випуску, державний номер НОМЕР_1 . У 2023 році, коли сторони перебували у шлюбі, вказаний автомобіль було продано без її згоди.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В порядку ст.150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема, може бути накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборона вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

У своєму позові ОСОБА_1 просить здійснити поділ спільного майна подружжя виділивши їй у користування холодильник марки «LG», вартістю 10 000,00 гривень, пральну машинку «Bosch», вартістю 8 000,00 гривень. Відповідачу ОСОБА_2 залишити у користування телевізор марки «Самсунг» вартістю 20 000,00 гривень. Стягнути з відповідача на її користь частину вартості автомобіля SKODA KAROQ, 2022 року випуску, державний номер НОМЕР_1 у сумі 648 480,00 гривень.

При вирішенні вказаного клопотання суд зазначає, що позивачем не долучено жодних документів, які б підтверджували належність на праві власності відповідачу автомобіля SKODA KAROQ, 2022 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , на який позивач просить накласти арешт.

При цьому суд звертає увагу на те, що у позові ОСОБА_1 зазначено, що вказаний автомобіль був проданий відповідачем у шлюбі, що свідчить про можливу належність спірного мана іншій особі, яка не є стороною у справі. До того ж предметом розгляду справи є стягнення з відповідача вартості спірного автомобіля, а не повернення його чи визнання на цей автомобіль права власності за позивачем. З огляду на викладене заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є неспівмірними із заявленими позовними вимогами.

За таких обставин суд вважає, що подане заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 149, 150, 151, 152, 153, 353 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.А.Колієв