Справа №522/9585/23-Е
Провадження №2-др/522/146/24
11 листопада 2024 року м. Одеса
Приморський районний суд міста Одеси у складі:
головуючої судді Косіциної В.В.,
розглянувши на підставі наявних матеріалів заяву представника ОСОБА_1 адвоката Сачаєвої Ірини Олександрівни про ухвалення додаткового рішення,-
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту благоустрою міста Одеської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «СЕРВІС ПЛЮС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Рішенням суду від 04 жовтня 2024 року позовну заяву задоволено частково, стягнуто з ТОВ «КК «СЕРВІС ПЛЮС» матеріальну шкоду у розмірі 157 551,36 гривень та моральну шкоду у розмірі 1 000,00 гривень.

08 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Сачаєвої Ірини Олександрівни про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 649,10 гривень, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000,00 гривень та витрати на проведення експертизи у розмірі 3 000,00 гривень.

Ухвалою суду від 14 жовтня 2024 року заяву прийнято до розгляду. Засідання по справі призначено на 28 жовтня 2024 року.

21 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивача адвоката Сачаєвої Ірини Олександрівни про розгляд справи без участі.

28 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника відповідача ТОВ «КК «СЕРВІС ПЛЮС» - адвоката Моісєєва Д.А. надійшла заява про відкладення засідання по справі.

У судове засідання, призначене на 28 жовтня 2024 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання клопотання представника ТОВ «КК «СЕРВІС ПЛЮС» задоволено, засідання по справі відкладено на 11 листопада 2024 року.

У судове засідання, призначене на 11 листопада 2024 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Будь-яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

У зв`язку з неявкою учасників справи, ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення здійснити розгляд справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

09 лютого 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги, за яким адвокат зобов`язався здійснити представництво інтересів клієнта в суді у цивільній справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 внаслідок падіння дерева.

Відповідно до п.4 Договору, розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату визначається за домовленістю сторін виходячи з досвіду адвоката, його кваліфікації, персонального попиту на допомогу конкретного адвоката, складності справи, її тривалості, важливості питання що вирішується для клієнта, фінансових можливостей та матеріального стану клієнта (в розрахунку 2 000,00 гривень за 1 годину роботи адвоката).

Згідно акту наданих послуг від 04.10.2024 року, адвокатом були надані наступні види послуг:

- зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції, вивчення документів 2 000,00 гривень (1 година витраченого часу);

- збір доказів (підготовка адвокатських запитів) 4 000,00 гривень (дві години витраченого часу);

- підготовка та подання позовної заяви 8 000,00 гривень (чотири години витраченого часу);

- підготовка та подання відповідей на відзив 8 000,00 гривень (чотири години витраченого часу);

- участь у судових засіданнях 2 000,00 гривень (одна година витраченого часу).

Загальна вартість наданих послуг згідно акту становить 24 000,00 гривень.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги.

На думку суду, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципам співмірності, розумності та справедливості з огляду на наступне.

Щодо витрат пов`язаних з зустріччю, консультацією клієнта, узгодженням правової позиції, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 участі у судових засіданнях не брала. При цьому, власну позицію відносно предмету спору не висловлювала, а подання будь-яких заяв та клопотань здійснювалося через представника.

Такі витрати на думку суду не є невідворотними та неминучими, оскільки, усі процесуальні дії по справі вчинялися її представником ОСОБА_2 , а тому, суд вважає, що такі дії є виключною ініціативою представника та доходить до висновку про те, що витрати на надання усних консультацій не підлягають відшкодуванню.

Щодо витрат на збір доказів (підготовка адвокатських запитів) суд зазначає наступне.

Так, представником позивача адвокатом Сачаєвою Іриною Олександрівною було складено та подано наступні адвокатські запити:

- а/з від 03.04.2023 року №23 до ГСЦ МВС;

- а/з від 03.04.2023 року №19 до Гідрометерологічного центру Чорного та Азовського морів;

- а/з від 18.02.2023 року №17 до КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ»;

- а/з від 18.02.2023 року №18 до ВК ОМР;

- а/з від 18.02.2023 року №16 до КП ЖКС «ЧЕРЬОМУШКИ»;

- а/з від 03.04.2023 року №22 до ТОВ «КК «СЕРВІС ПЛЮС»;

- а/з від 18.02.2023 року №15 до ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Зазначені адвокатські запити є незначні за обсягом (1 аркуш) та є типовими за своїм змістом, що свідчить про те, що адвокат не витратив значного проміжку часу для їх складання, а тому, суд вважає, що 1 400,00 гривень є сумою, яка б відповідача розумності та співмірності послуг, пов`язаних зі збором доказів.

Щодо витрат на складання та подання позовної заяви, суд зазначає про те, що безпосередньо позовна заява не значна за обсягом та складається з 15 аркушів.

Зазначена категорія справ не характеризується підвищеним рівнем складності, а також враховує те, що право на зайняття адвокатською діяльності було отримано ОСОБА_2 на підставі рішення Херсонської обласної КДКА від 28.10.2004 року №8, а тому, справа про відшкодування моральної та матеріальної шкоди не може бути для адвоката спором значної складності.

Визначаючи вартість такої послуги, як складання та подання позову, суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані спеціальним нормативним актом ЦК України, та фактично не регулюються будь-якими іншими нормативно-правовими актами, що свідчить про сталість та єдність законодавства у цій сфері.

При цьому, судова практика у цій сфері стала та узгоджена між собою, що не вимагає від представника витрати значного часу для її пошуку та/або узгодження правових позицій.

На думку суду, справа не становить значного суспільного інтересу, та впливає виключно на відносини, що що виникли між позивачем та відповідачем.

Тому, враховуючи зазначене, суд вважає, що вартість послуги із складання та подання позовної заяви, яка б відповідала критерію співмірності, розумності та справедливості становить 3 000,00 гривень.

Щодо витрат на складання та подання відповідей на відзив, суд зазначає наступне.

12 червня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь на відзив ВК ОМР та Департаменту міського господарства ОМР (9 аркушів).

Також, 13 липня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь на відзив Департаменту з благоустрою м. Одеси (6 аркушів).

Додатками до відповіді на відзив від 12.06.2023 року є: ордер, скрін-шоти з веб сайтів та докази направлення відповіді на відзив учасникам справи.

Додатками до відповіді на відзив від 13.07.2023 року є: ордер та докази направлення відповіді на відзив учасникам справи.

Суд звертає уваги на те, що відзив від 13.07.2023 року у більшості своїх положень тотожний за змістом з відповіддю на відзив від 12.06.2023 року.

Тому, враховуючи розмір відповіде на відзив, кількість додатків що вони містить та категорію справи, що характеризується низьким рівнем складності, беручи до уваги відсутність у них доказів, які були отримані адвокатом самостійно, суд вважає, що розмір витрат на складання та подання відповідей на відзив, які б відповідали співмірності, розумності та справедливості становить 1 500,00 гривень.

Щодо участі представника у судових засіданнях, то суд звертає увагу на те, що представник позивача брав участь у наступних судових засіданнях: 21.06.2023 року, 21.09.2023 року, 12.12.2023 року, 28.05.2024 року, 15.08.2024 року, 03.10.2024 року, а тому, суд погоджується з заявленими витратами на участь у судових засіданнях, та вважає, що 2 000,00 гривень є тією грошовою сумою, яка відповідає принципу розумності та справедливості, та є співмірною наданій послузі.

Враховуючи зазначене, суд доходить до висновку про те, що сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка була б невідворотною та неминучою, відповідала критеріям співмірності, розумності та справедливості та яка підлягає стягненню з ТОВ «КК «СЕРВІС ПЛЮС» є грошова сума у розмірі 7 900,00 гривень.

Щодо відшкодування суми сплаченого судового збору, суд зазначає наступне.

Зі змісту ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, застосовується ставка судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову становить 187 551,00 гривень.

За таких обставин, сума судового збору, яка підлягала сплаті за подання позовної заяви становила 1 875,51 гривень.

Згідно копії квитанції від 15.05.2023 року №НМ0А-РХ22-96К5-2К57, позивачкою сплачено в якості судового збору грошову суму у розмірі 2 650,00 гривень.

Тобто, позивачем надміру сплачено грошову суму у розмірі 774,49 гривень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У ч.2 ст.7 Закону вказано, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, сума судового збору, яка була б пропорційна задоволеним позовним вимогам та яка підлягає стягненню з відповідача становить 1 875,51 гривень.

Суд також роз`яснює позивачці, що вона має право звернутися до суду із заявою про повернення надміру сплаченої суми судового збору у порядку, встановленому законом.

Щодо витрат на проведення авто-транспортного дослідження, зазначає наступне.

На підтвердження завданої шкоди, позивачем було подано до суду звіт спеціаліста-оцінювача з визначення вартості матеріального збитку №07-050 від 07.08.2021 року.

Згідно рахунку №07-050 від 07.08.2021 року, вартість послуги, пов`язаної з проведенням експертних досліджень з визначення вартості матеріального збитку заподіяного власнику т/з FORD ESCAPE д/н НОМЕР_1 склав 3 000,00 гривень.

Позивачем було сплачено грошову суму у розмірі 3 000,00 гривень в якості оплати послуг з складання звіту, що підтверджується копією квитанції №0.0.222923017.1 від 13.08.2021 року.

Витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат (стаття 133 ЦПК України).

Висновок експерта може бути підготовлений як підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи.

Постанова КЦС ВС від 20.07.2022 у справі № 524/710/21 містила висновок про те, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

ВП ВС відступила від правового висновку КАС ВС та КЦС ВС щодо порядку відшкодування витрат за проведення експертизи, визначивши, що відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Так, відповідно до Постанови ВП ВС від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22, у випадку подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Зокрема, інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і у разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, такий висновок не приймається судом до розгляду (стаття 101 КАС України, стаття 98 ГПК України, стаття 102 ЦПК України).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Отже, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі.

Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує конструкцію передбачуваності застосування процесуальних норм, отже, не є такою, що відповідає принципу верховенства права.

Враховуючи те, що суд врахував висновок експерта як доказ у справі задля визначення розміру заподіяної матеріальної шкоди, існують підстави для вирішення питання про відшкодування витрат на проведення експертизу.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша статті 71 цього Закону).

Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке:

- витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;

- висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи;

- у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду;

- при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Тому, враховуючи те, що вартість складання звіту підтверджується наявними та допустимими доказами по справі, беручи до уваги той факт, що звіт був використаний судом для визначення розміру завданої шкоди, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ «КК «СЕРВІС ПЛЮС» на користь ОСОБА_1 витрат на проведення авто-транспортного дослідження у розмірі 3 000,00 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 141, 270, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Сачаєвої Ірини Олександрівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнуто з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «СЕРВІС ПЛЮС», м. Одеса, пров. Новобазарний, 5, , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 1 875 (одна тисяча вісімсот сімдесят п`ять) гривень 51 (п`ятдесят одна) копійок.

Стягнуто з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «СЕРВІС ПЛЮС», м. Одеса, пров. Новобазарний, 5, , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 900 (сім тисяч дев`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнуто з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «СЕРВІС ПЛЮС», м. Одеса, пров. Новобазарний, 5, , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на проведення авто-транспортного дослідження у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 19 листопада 2024 року.

Суддя Косіцина В.В.

11.11.2024