Справа № 131/521/24
Провадження № 2/131/124/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2024 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Олексієнка О.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі- МТСБУ) звернулося до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 07.12.2021 року близько 13:00 год. у м. Іллінці Вінницької області по вул. Соборній, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів:

1) «ВАЗ 2107» (номерний знак НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_1 (відповідач);

2) «FORD FOCUS» (номерний знак НОМЕР_2 ), яким керував ОСОБА_2 (потерпілий).

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 04.05.2022 року у справі №131/1402/21 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення внаслідок закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 08.06.2022 року постанову суду першої інстанції залишено без змін.

На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АР/9441631 термін дії: з 12.12.2020 по 11.12.2021 рік).

Потерпілий своєчасно звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із Повідомленням про ДТП від 09.12.2021 року та Заявою про виплату страхового відшкодування від 09.12.2021 року.

Згідно Звіту №22-05 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 11.01.2022 року, складеного ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу склала 45 834,57 гри.

Наказом МТСБУ від 06.10.2022 року №3/9280 вирішено сплатити на рахунок потерпілого 45 834,57 грн. за заподіяну шкоду.

Здійснення оплати підтверджується платіжною інструкцією №934577 від 07.10.2022 року.

Окрім того, МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитків та збір документів у розмірі 1 293,00 грн. Вказана сума була сплачена на рахунок ФОП ОСОБА_3 , про що свідчить платіжна інструкція №818141 від 17.03.2022 року.

10.02.2024 року на адресу відповідача було направлено Лист-повідомлення про необхідність оплати суми заборгованості, котре залишено без уваги, з цих підстав позивач звернувся до суду та просить стягнути з ОСОБА_1 суму відшкодування в порядку регресу в розмірі 47 127,57 грн. та 3028,00 грн. судових витрат.

Ухвалою суду від 03.04.2024 року відкрито провадження на підставі ст.274 ЦПК України та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України.

Сторони належним чином повідомлені про дату та місце розгляду справи.

До початку розгляду справи представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Головенком Є.В. подано відзив, в якому вказано, що проти задоволення вказаних позовних вимог заперечує в повному обсязі з наступних підстав.

Вказав, що позивач вводить суд в оману зазначаючи, що ОСОБА_1 постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 04.05.2022 року було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки в даній постанові суду тверджень щодо визнання мене винним у вчиненні адміністративного правопорушення немає, як і немає таких тверджень в резолютивній частині постанови, натомість як вбачається з резолютивної частини даної постанови суд закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на спричинення потерпілому ОСОБА_2 матеріальної шкоди, яку позивач відшкодував потерпілому відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», внаслідок дорожньо- транспортної пригоди з вини ОСОБА_1 який керував автомобілем «ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до матеріалів справи постановою Іллінецького районного суду Вінницької області 04.05.2022 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Постановою Вінницького апеляційного суду від 08 червня 2022 року постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 04 травня 2022 року залишено без змін.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 686/4557/18 зроблено висновок, що: «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП».

Постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.

Разом з тим, не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема висновком судової експертизи тощо.

Подібний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 641 /2795/16-ц.

Зі змісту наданої позивачем постанови Іллінецького районного суду Вінницької області від 04.05.2022 року вбачається, що «Згідно постанови Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 лютого 2022 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , призначено авто-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України. Однак, відповідно повідомлення Вінницького НДЕКЦ МВС України про неможливість проведення експертизи від 04.04.2022 року № СЕ- 19/102-22/2085-ІТ, в якому зазначено, що ненадання додаткових даних унеможливлює дослідження в категоричній формі питань, які зазначені в постанові про призначення експертизи від 03.02.2022 року.»

Ураховуючи викладене, матеріалами справи не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між дорожньо-транспортною пригодою та діями відповідача ОСОБА_1 , а саме складу цивільного правопорушення, та не містять інших належних доказів, про які вказує Верховний суд у своїх висновках, зокрема відсутній висновок судової експертизи щодо обставин ДТП за участі відповідача та постанови суду про визнання відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення та про притягнення його до адміністративної відповідальності, що є підставою для відмови у покладенні на особу обов`язку з відшкодування майнової та моральної шкоди.

Відтак, позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження його діями транспортного засобу потерпілого ОСОБА_2 , якому позивач сплатив розмір збитків, а тому позовні вимоги є не обґрунтованими та такими що задоволенню не підлягають.

01 травня 2024 року до суду від представника позивача, надійшла відповідь на відзив, згідно якої аргументація сторони відповідача зводиться до заперечення наявності вини ОСОБА_1 у вчиненій дорожньо-транспортній пригоді.

Так, представник відповідача влучно послався на висновок Верховного Суду, зроблений у постанові від 29.04.2020 року у справі №686/4557/18: «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП».

Дійсно, постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 04.05.2022 року у справі №131/1402/21 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Також у межах справи №131/1402/21 не було проведено призначену експертизу через ненадання додаткових даних.

Однак, сторона відповідача не бере до уваги, що у постанові Іллінецького районного суду Вінницької області від 04.05.2022 року у справі №131/1402/21 зазначено наступне:

«Вина ОСОБА_1 у скоєному ДТП, підтверджується зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення адміністративне правопорушення серії ААБ N°242425 від 07.12.2021 року, схемою місця ДТП від 07.12.2021 року та письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 »

Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд виконав вимоги ст.280 КУпАП та встановив вину ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак, така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладання стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у скоєнні правопорушення.

Про встановлення вини ОСОБА_1 постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 04.05.2022 року у справі №131/1402/21 також свідчать подальші дії відповідача з апеляційного оскарження постанови.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 08.06.2022 року у справі №131/1402/21 (додана до позовної заяви) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишено без змін.

З постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_1 просив скасувати постанову за закрити справу за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (за відсутністю в його діях складу правопорушення), а як наслідок відповідач розумів та усвідомлював встановлення в його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Таким чином, зі змісту постанови Іллінецького районного суду Вінницької області від 04.05.2022 року та Вінницького апеляційного суду від 08.06.2022 року у справі №131/1402/21 чітко та зрозуміло вбачається факт встановлення вини ОСОБА_1 .

В той же час будь-які сумніви щодо наявності вини відповідача не можуть бути викладені лише особливостями стилістики викладення змісту постанови у справі №131/1402/21.

Суд розглянувши цивільну справу, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, з точки зору їх достатності, допустимості і взаємозв`язку, вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Так судом установлено, що 07.12.2021 року близько 13:00 год. у м. Іллінці Вінницької області по вул. Соборній, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ВАЗ 2107» (номерний знак НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_1 та «FORD FOCUS» (номерний знак НОМЕР_2 ), яким керував ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Так, постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 04.05.2022 року у справі №131/1402/21 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ст. 38 КУпАП, внаслідок закінчення строків накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП. При цьому, згідно мотивувальної частини постанови судом установлена вина ОСОБА_1 у скоєні ДТП від 07.12.2021.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 08.06.2022 року постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Згідно висновку Верховного Суду, зроблений у постанові від 29.04.2020 року у справі №686/4557/18: «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП».

Так, власником транспортного засобу ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 є відповідач ОСОБА_1 .

На дату скоєння ДТП Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 не була застрахована.

Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить Поліс №АР/9441631 термін дії: з 12.12.2020 по 11.12.2021 рік( а.с. 17-18).

09 грудня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП.

МТСБУ на підставі наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування, визначене висновком про вартість майна із врахуванням фізичного зносу без ПДВ в сумі 45834,57 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції № 934577 від 07.10.2022 року.

Також позивач поніс витрати на встановлення розміру збитків та збір документів у розмірі 1 293,00 грн. Вказана сума була сплачена на рахунок ФОП ОСОБА_3 , про що свідчить платіжна інструкція №818141 від 17.03.2022 року.

Відповідно до абз. а), п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року (далі Закон) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.40.3 ст. 40 Закону (в редакції, чинній на час визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків) МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41цього Закону.

Таким чином до МТСБУ, яке виплатило страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Такою особою є відповідач.

Так, відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, оскільки, МТСБУ відшкодувало власнику автомобіля Ford focus д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду ОСОБА_1 , позовні вимоги щодо стягнення з останнього в порядку регресу суми 47 127 гривень 57 коп., з яких 45 834,57 грн. - сума сплаченого страхового відшкодування та 1 293,00 грн. - витрати, пов`язані із встановленням розміру збитків, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по сплаті вартості дослідження щодо розміру заподіяних збитків в сумі 2183 грн.

Крім того, враховуючи задоволення позовних вимог повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 77-81, 89, 141, 258, 259, 280, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 47 127,57 грн - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу шкоду в сумі 47 127,57 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати по сплаті вартості дослідження щодо розміру заподіяних збитків в сумі 2183 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028, 00 грн.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники провадження:

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України ( Русанівський б-р., буд. 8, м. Київ, 02154, код ЄЛРПОУ 21647131).

Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: