РІШЕННЯ

іменем України

додаткове

(повний текст)

18 листопада 2024 рокуСправа №451/1326/24
Провадження № 2-др/451/4/24

Радехівський районний суд Львівської області:

в складі: головуючого судді Патинок О.П.

секретаря с/з Сологуб М.

справа № 451/1326/24; 2-др/451/4/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів в режимі відеоконференції клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення з позивача витрат пов`язаних із розглядом справи в суді за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову,-

з участю позивача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

встановив:

В провадженні Радехівського районного суду Львівської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову.

Рішенням суду від 29.10.2024 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову відмовлено.

Разом з тим, у рішенні суду не вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу. Представником відповідача - адвокатом Приймак В.О. у відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні до закінчення судових дебатів заявлено про подання доказів витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення, на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

01.11.2024 до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу, де вказує, що відповідачем у справі було витрачено 20 000,00 грн. за надання правничої допомоги адвокатом Приймак В.О. Витрати на надання правничої допомоги підтверджуються: актом прийому-передачі грошових коштів та актом прийому-передачі наданих послуг. Покликаючись на норми ст. 133, 137, 141 ЦПК України, просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20 000,00 грн..

Позивач ОСОБА_3 будучи присутнім в залі судових засідань в режимі відеоконференції не погоджується із складом суду, який розглядає дане клопотання.

Представник відповідача будучи присутнім в залі судових засідань в режимі відеоконференції підтримав своє клопотання та просив його задовольнити з підстав, які викладенні у клопотанні.

Заслухавши думку позивача, представника відповідача, зясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд дійшов такого висновку.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Так, судом встановлено, що 03.10.204 між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «СУПРІМ» було укладено договір про надання правової допомоги. Правову допомогу від імені Адвокатського об`єднання «СУПРІМ» надавав адвокат Приймак В.О.

Згідно п. п. 4.2., 4.3., 4.5. договору про надання правової допомоги гонорар Адвокатського об`єднання за надання юридичних послуг становить 20 000,00, грн., в день договору клієнтом було сплачено аванс у розмірі 10 000,00 грн. Якщо в результаті розгляду справи в суді, суд задовольнить позовні вимоги клієнта, останній зобов`язується сплатити на користь Адвокатського об`єднання решту гонорару у сумі 10 000,00 грн. (а.с.79-81).

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 31.10.2024 Адвокатське об`єднання надало гр. ОСОБА_1 правову допомогу на суму 20 000 грн., які складаються із: консультації адвоката та аналізу документів (2 000 грн.); участі в судових засіданнях (2 000 грн.); підготовки, написання, подачі інших процесуальних документів (заяв, клопотань) (1000 грн.); вартості послуг помічника адвоката (500 грн.), інших актів, додатків, заяв, адвокатських запитів (300 грн.); поштових витрат, копіювання, роздруку (200 грн.); гонорар успіху (п. 4.5. договору) (10 000 грн.). (а.с.83).

Згідно акту приймання-передачі грошових коштів від 03.10.2024 на виконання умов п. 4.3. договору про надання правової допомоги від 03.10.2024 ОСОБА_1 сплатив аванс в розмірі 10 000,00 грн.; 31.10.2024 на виконання умов п. 4.5. даного договору ОСОБА_1 сплатив гонорар у розмірі 10 000,00 грн (а.с.82;84).

Даний договір про надання правової допомоги, акт приймання-передачі робіт, акти прийому-передачі грошових коштів перевірено судом, проте суд приходить до висновку до часткового стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу з огляду на наступне.

Згідно ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Тож суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, суд приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу не відповідає критеріям справедливості, розумності та доцільності та підлягає до зменшення.

Така послуга, як «консультація адвоката та аналіз документів» підлягає зменшенню до 500 грн, «написання та подання відзиву» слід зменшити на 1000 грн., оскільки такі не відповідають критерію розумності, не зовсім є співрозмірними із складністю виконаної роботи.

Крім того, така послуга, як «участь в судових засіданнях» підлягає зменшенню, оскільки, згідно з протоколами судових засідань, адвокат Приймак В.О. приймав участь у 1 судовому засіданні в режимі відеоконференції, а саме 29.10.2024 з 11:59:13 по 12:49:27, а отже сумарна кількість хвилин участі представника позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні становить 50 хв. та 14 сек., що є підставою для зменшення розміру витрат на правову допомогу в цій частині на 500 грн.

Також суд приходить до переконання, що вимоги про відшкодування вартості за «підготовку, написання, подача інших процесуальних документів (заяв, клопотань)» не відповідають критерію розумності їхнього розміру, оскільки представником відповідача 16.10.2024 була подана заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яка не вимагає збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне її готування, тому заявлений розмір підлягає зменшенню до 500 грн., а щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу за «інші акти, додатки, заяви, адвокатські запити» то в таких слід відмовити.

Щодо вказаного стороною позивача виду наданої правової допомоги «вартість послуг помічника адвоката» та « поштові витрати, копіювання, роздрук», то у відповідності до ст. 137 ЦПК України включено до вартості витрат на правову допомогу, тому вартість таких послуг на думку суду безпідставно включена до Акту примання-передачі наданих послуг.

Що стосується «гонорару успіху» адвоката в сумі 10 000 грн., заявленого в акті приймання-передачі наданих послуг від 31.10.2024, то суд окремо зазначає, що чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як «гонорар успіху», проте суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) фактично дійшла висновку про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові також зазначила, що суд повинен оцінювати необхідність та розумність судових витрат у вигляді «гонорару успіху», саме в контексті компенсації цих витрат за рахунок іншої сторони судової справи.

Аналогічним чином тлумачить це питання і Європейський суд з прав людини, висновки якого зокрема у рішенні (щодо справедливої сатисфакції)від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96), свідчать, що договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом, може підтверджувати, що у клієнта дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові, якщо така угода є юридично дійсною. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з позивача, погоджений сторонами договору про надання правової допомоги від 03.10.2024 «гонорар успіху».

З урахуванням викладених вище вимог закону до визначення розміру витрат на правову допомогу, беручи до уваги характер спірних правовідносин у цій справі, рівень складності та категорію справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), проаналізувавши надані докази на підтвердження розміру таких витрат, суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу необхідно зменшити з 20000 гривень до 2500 гривень.

Керуючись ст. ст. 137, 142, 259, 270 ЦПК України, -

ухвалив:

клопотання задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 451/1326/24; 2-др/451/4/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , витрати на професійну правову допомогу в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Дане рішення є невід`ємною частиною рішення Радехівського районного суду Львівської області від 29.10.2024.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня проголошення додаткового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Представник відповідача: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст додаткового рішення суду складено 19.11.2024 р.

Головуючий суддяПатинок О. П.