____________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 2/947/4579/24
08.11.2024 року м. Одеса
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Літвінової І.А.,
секретар судового засідання - Скоропуд С.О.,
У липні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого в подальшому було уточнено, та згідно з редакцією від 17.09.2024 року просив суд ухвалити рішення, яким: визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьком ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, Одеська область, місто Одеса, актовий запис про народження № 421 від 01 червня 2023 року; зобов`язати Малиновський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, Одеська область, місто Одеса, актовий запис про народження № 421 від 01 червня 2023 року, складений Малиновським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а саме: - змінити прізвище дитини з " ІНФОРМАЦІЯ_8 " на " ІНФОРМАЦІЯ_8 "; - змінити по батькові дитини з " ІНФОРМАЦІЯ_8 " на " ІНФОРМАЦІЯ_8 "; - в графі "Батько" виключити відомості про батька " ОСОБА_3 ", ІНФОРМАЦІЯ_3 , і зазначити батьком дитини громадянина України - " ОСОБА_1 ", ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; - в графі "Мати" змінити прізвище про матір з " ІНФОРМАЦІЯ_8 " на " ІНФОРМАЦІЯ_8 ".
Заявлені вимоги аргументуються тим, що ОСОБА_1 , починаючи з січня 2020 року, перебував у близьких стосунках, спільно проживав однією сім`єю, та у нього склалися фактичні шлюбні відносини, фактичні сімейні стосунки, спільні господарство й побут разом із ОСОБА_9 . Згодом, вони зареєстрували шлюб, після чого ОСОБА_9 змінила прізвище на ОСОБА_9ІНФОРМАЦІЯ_9 року у ОСОБА_10 відбулися пологи та народилася дитина - ОСОБА_4 . Проте у свідоцтві про народження дитини, в графі відомості про батька, був зазначений ОСОБА_3 , який був чоловіком у попередньому шлюбі ОСОБА_2 .
Позивач зазначає, що як після укладання шлюбу із ОСОБА_2 , так і після народження малолітнього сина ОСОБА_4 , він фактично виконує щодо останнього батьківські обов`язки, утримує та виховує його, забезпечує та піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, спільно проживає однією сім`єю, має спільне господарство й побут разом із ОСОБА_2 .
Як вказує позивач, що оскільки він мав небезпідставні причини вважати, та майже констатував схожість дитини із ним, на підставі усних розмов із ОСОБА_2 про можливе його батьківство, що він є біологічним батьком ОСОБА_4 , аби сторона позивача однозначно дізналася або могла дізнатися про своє батьківство, він звернувся до відповідної установи для проведення молекулярно-генетичного експертного дослідження, після чого отримав висновок, з якого позивачу стало відомо про його батьківства стосовно малолітнього сина. Іншого способу юридично встановити своє батьківство, ніж у судовому порядку, у позивача не має, у зв`язку із чим він звернувся до суду з відповідною позовною заявою.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Літвінову І.А.
17 вересня 2024 року ОСОБА_2 надала письмові пояснення щодо позову, в яких зазначила, що на теперішній час вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_1 . Починаючи із січня 2020 року він перебував з нею в близьких стосунках, спільно проживав однією сім`єю, та у них фактично склалися шлюбні відносини. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2023 року було розірвано шлюб між ОСОБА_11 та відповідачем ОСОБА_3 .
До розірвання шлюбу та набрання вказаним рішенням законної сили ІНФОРМАЦІЯ_9 року у ОСОБА_12 народився син ОСОБА_4 . По причині того, що на момент народження дитини вона фактично перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у свідоцтві про народження, батьком дитини був зазначений відповідач - ОСОБА_3 .
ОСОБА_2 зазначила, що відповідач не з`явився задля оформлення спільної заяви про невизнання його батьком дитини. Крім того, після народження сина, на відміну від позивача, відповідач уникає будь-яких форм із утримання та виховання дитини. Позивач ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_4 . Щодо вимоги про зміну в графі «відомості про матір» прізвища матері з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », то відповідну вимогу підтримала у повному обсязі.
У ході судового засідання, яке відбулося 16.10.2024 року, судом було прийнято заяву про уточнення позовних вимог та змінено процесуальний статус ОСОБА_2 з третьої особи на на позивача.
При розгляді справи по суті позивачі в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про проведення засідання за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи Малиновського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу письмові пояснення щодо виключення з актового запису відомостей про батька.
Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
З урахуванням положень статей 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку за наявними у справі матеріалами.
В ході розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Правовідносини між сторонами по справі є сімейно-правовими та урегульовані положеннями СК України.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , де в графі «батько» вказаний - ОСОБА_3 , а в графі «мати» вказана - ОСОБА_9 .
Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2023 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 було розірвано.
16 листопада 2023 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 . Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_1 ».
Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду
За приписами ст. 128 СК України - за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України
Згідно з ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою
Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Позивач ОСОБА_1 визнає своє батьківство повністю, та вважає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , своїм рідним сином.
Судом встановлено, що державна реєстрація народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , здійснена відповідно до частини першої статті 122 СК України.
Згідно зі ст. 128 СК України визнання батьківства за рішенням суду за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог закону.
Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.
Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.
Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України, можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Таких висновків також дійшов Верховний суд у своїй постанові від 16 травня 2018 року в справі № 61-6030св18.
В постанові Верховного Суду зазначено, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.
Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.
Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 19, 125-128, 135 СК України, ст.ст. 2, 10-13, 200, 258, 259, 265, 268 273, 280 -284 ЦПК України, суд
Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьком ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, Одеська область, місто Одеса, актовий запис про народження № 421 від 01 червня 2023 року.
Зобов`язати Малиновський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, Одеська область, місто Одеса, актовий запис про народження № 421 від 01 червня 2023 року, складений Малиновським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а саме:
- змінити прізвище дитини з " ІНФОРМАЦІЯ_8 " на " ІНФОРМАЦІЯ_8 ";
- змінити по батькові дитини з " ІНФОРМАЦІЯ_8 " на " ІНФОРМАЦІЯ_8 ";
- в графі "Батько" виключити відомості про батька " ОСОБА_3 ", ІНФОРМАЦІЯ_3 , і зазначити батьком дитини громадянина України - " ОСОБА_1 ", ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ;
- в графі "Мати" змінити прізвище про матір з " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 ".
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського районного суду м. Одеси.
Днем складення повного рішення є 19 листопада 2024 року.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана до Київського районного суду м. Одеси протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі та відповідати вимогам, встановленим статтею 285 ЦПК України.
Суддя І. А. Літвінова