КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2288/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Ольшевська І.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.,

при секретарі - Черняк Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року,

встановив:

у листопаді 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в розмірі 9 299,42 гривень.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року позов було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ НАСК «Оранта» страхове відшкодування в розмірі 9 299,42 гривень та судовий збір.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та постановити нове судове рішення, яким позовні вимоги до нього залишити без задоволення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Також ОСОБА_1 просив допустити поворот виконання рішення суду, посилаючись на те, що оскаржуване рішення було виконано шляхом утримання грошових коштів із його заробітної плати.

Представник позивача - ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення апелянта ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2022 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути на свою користь страхове відшкодування в розмірі 9 299,42 гривень та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказував, що 07 серпня 2021 року між ним та ОСОБА_3 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого було застраховано відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 . 19 грудня 2021 року трапилась ДТП за участі застрахованого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Вина останнього у вчиненні ДТП була встановлена постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 26 квітня 2022 року. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу в розмірі 9 299,42 гривень. Враховуючи те, що постановою суду було встановлено, що ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, просив стягнути з нього в порядку регресу страхове відшкодування в розмірі 9 299,42 гривень.

При зверненні до суду з позовом позивач зазначав, що дані відповідача окрім місця його проживання, зокрема паспортні дані, дата народження, номер облікової картки платника податків, йому невідомі. При цьому матеріали справи містять копію постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а також інформаційну картку ДТП, з яких вбачається дата народження ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (ч. 8 ст. 187 ЦПК України).

Матеріали справи містять інформаційну довідку з ЄДДР від 17 листопада 2022 року щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 (а.с.28).

Поштові відправлення на адресу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 повернулись до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року позов було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ НАСК «Оранта» страхове відшкодування в розмірі 9 299,42 гривень та судовий збір.

На виконання вказаного рішення представником позивача ОСОБА_2 21 вересня 2023 року було отримано два виконавчі листи.

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій вказував, що він не є належним відповідачем у даній справі, не має жодного відношення до правовідносин, з приводу яких виник спір. Вказував, що про оскаржуване рішення йому стало відомо внаслідок його примусового виконання шляхом відрахування грошових коштів з його заробітної плати. Враховуючи викладене, просив скасувати рішення суду, відмовити у задоволення позовних вимог до нього та допустити поворот виконання рішення.

На підтвердження викладених обставин ОСОБА_1 надав до суду копію свого паспорта, з якого вбачається інша дата народження, ніж вказана у постанові суду про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та довідці Національної поліції України щодо обставин ДТП, а саме 27 серпня 1975 року, тоді як володільцем забезпеченого за договором страхування з позивачем транспортного засобу на момент ДТП був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Аналіз наявних в матеріалах справи доказів свідчить про те, що внаслідок незазначення позивачем у позовній заяві на виконання вимог ст.175 ЦПК України всіх даних відповідача та неврахування цих обставин судом першої інстанції, рішення суду було ухвалене щодо особи, яка не є належним відповідачем у даній справі.

Вказані обставини є підставою для скасування рішення з ухвалення у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 1 ст. 444 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він:

1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем (ч. 5,6, ст. 444 ЦПК України).

При зверненні до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 надав до суду довідку, видану його роботодавцем ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», з якої вбачається, що з заробітної плати ОСОБА_1 було утримано 10 498,36 гривень. Також апелянтом надано платіжну інструкцію №195783 від 06 листопада 2023 року про перерахування грошових коштів в розмірі 10 498,36 гривень за реквізитами, вказаними в постанові державного виконавця від 04 жовтня 2023 року про звернення стягнення на заробітну плату (а.с.70-71, 81, 82).

Враховуючи викладене, слід допустити поворот виконання рішення та стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 10 498,36 гривень.

Письмові пояснення, подані до суду представником позивача ОСОБА_2 , про те, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) не може бути апелянтом у даній справі, є неспроможними. Представник позивача не заперечувала, що фактично ПАТ «НАСК «Оранта» було пред`явлено до виконання виконавчі листи, видані щодо сторонньої особи, яка не є відповідачем у справі та прав позивача не порушувала. Доводи представника про те, що скаржником було обрано невірний спосіб захисту є безпідставними.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що грошові кошти на виконання рішення суду на користь позивача були стягнуті внаслідок допущення помилки щодо персональних даних відповідача, а тому процесуальна позиція відповідача щодо необхідності залишення в силі рішення суду про стягнення страхового відшкодування з особи, яка прав ПАТ «НАСК «Оранта» не порушувала, є необґрунтованою.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог позивача до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду на підтвердження позовних вимог позивачем було надано копію постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 26 квітня 2022 року у справі №752/1738/22, інформаційну довідку Національної поліції України щодо ДТП, яка трапилась 19 грудня 2021 року, копію Полісу № АТ/0251013, копію Страхового акту №ОЦСВ-21-32-70305/1, копію повідомлення про ДТП, копію заяви про страхове відшкодування, копію ремонтної калькуляції, протокол огляду транспортного засобу, розрахунок страхового відшкодування та копію платіжного доручення про перерахування страхового відшкодування в розмірі 9 299,42 гривень.

07 серпня 2021р. між ПАТ «НАСК «Оранта», як страховиком, та ОСОБА_3 , як страхувальником, був укладений Договір страхування у формі полісу №АТ/0251013 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За умовами цього Договору страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Умовами договору передбачено наступне: страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю - 260 000,00 гривень; за шкоду, заподіяну майну - 130 000,00 гривень; розмір франшизи - 2 500,00 гривень; забезпечений транспортний засіб марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 .

19 грудня 2021 року о 21 год. 23 хв. в м. Києві по вул. Промислова, 4/20, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримавшись безпечної дистанції скоїв зіткнення з автомобілем марки «Сhevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду, після чого внаслідок інерційного руху здійснив наїзд на автомобіль Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене статтею 130 ч. 1 КУпАП.

Зазначені обставини встановлені постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 січня 2022 року у справі №752/370/22, якою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 квітня 2022 року у справі №752/1738/22, якою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Потерпіла в ДТП особа ОСОБА_4 звернувся до позивача з повідомленням від 22 грудня 2021 року про дорожньо-транспортну пригоду, а 04 січня 2022 року подав заяву про страхове відшкодування.

04 лютого 2022 року позивач склав страховий акт №ОЦВ-21-32-70305/1, за яким визначив суму страхового відшкодування в розмірі 9 299,42 гривень.

За платіжним дорученням №6561 від 08 лютого 2022 року позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій у ДТП особі в розмірі 9 299,42 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування).

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) проти задоволення позовних вимог не заперечував, заявив про намір виконати рішення суду про стягнення з нього страхового відшкодування та судового збору, заперечень щодо розміру страхового відшкодування не заявляв.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування та судового збору за подачу апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Статтею 376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 444 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 рокускасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Допустити поворот виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) грошові кошти в розмірі 10 498,36 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 3 721,50 гривень.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 )на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» страхове відшкодування в розмірі 9 299,42 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 )на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 2 481 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 27 червня 2024 року.

Головуючий

Судді