Справа № 296/2433/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви поданої в порядку усунення недоліків позовної заяви, просить:

- зобов`язати Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради не здійснювати нарахування вартості послуг з централізованого постачання теплової енергії до місць загального користування за адресою: АДРЕСА_1 , з дня звернення з позовною заявою;

- скасувати відомості щодо наявності у ОСОБА_1 заборгованості перед Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради за послугу з опалення місць загального користування на загальну суму 7 929,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 . Також вказує, що з 2009 року належна їй на праві власності квартира відключена від системи централізованого опалення і гарячого водопостачання, оскільки обладнана автономним опаленням, відтак починаючи з вищевказаного періоду вона не є споживачем послуги з постачання теплової енергії, яку надає відповідач по справі Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради. Разом з тим, відповідач продовжує нараховувати їй вартість послуг з постачання теплової енергії, а саме за опалення місць загального користування. Вважає такі дії КП "Житомиртеплокомуненерго" неправомірними, та такими, що порушують її права, як споживача комунальних послуг, оскільки в будинку в якому знхаодиться належна їй квартира відсутні будь які прилади опалення в місцях загального користування. Враховуючи наведене, позивачка просить зобов`язати КП "Житомиртеплокомуненерго" не здійснювати нарахування вартості послуг з централізованого постачання теплової енергії до місць загального користування за адресою: АДРЕСА_1 , та скасувати відомості щодо наявності у неї заборгованості за послугу з опалення місць загального користування на загальну суму 7 929,41 грн.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Відповідач Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялись на адресу відповідача за його місцезнаходженням, у відповідності до приписів ЦПК України, та були вручені представнику відповідача, що підтверджується розпискою. Також вищевказані документи направлялись відповідачу в електронному вигляді до електронного кабінету, та були доставлені 10.04.2024, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного документу.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та членам її сім`ї - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира загальною площею 50,45 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 25 листопада 1998 року.

Згідно листа (відповіді на звернення) заступника директора Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради Віктора Назарова від 25.04.2023 №2257/6 вбачається, що позивачка ОСОБА_1 зверталась до відповідача КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради з приводу нарахованої їй абонентської плати, та за результатами розгляду вказаного звернення їй було роз`яснено наступне: обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби визначений спрощено, і складає у будинку за адресою АДРЕСА_3 - 20%. В даний відсоток входить в тому числі і опалення сходових клітин; методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у квартирі комунальних послуг передбачає визначення обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення враховуючи випадки при яких трубопроводи (стояки) ізольовані (питомі теплові втрати ізольованих трубопроводів трубопроводів, які прокладаються в шахтах, каналах, штрабах складають 7 Вт/м, а питомі теплові втрати трубопроводів, ізоляція на ділянках яких відсутня або порушена, збільшуються на 100 %). Для підтвердження факту ізоляції стояків або їх відсутності у квартирі, ОСОБА_1 необхідно звернутися до КП "ЖТКЕ" з заявою про направлення представника теплової інспекції для складання відповідного акту; всі співвласники житлового будинку повинні брати участь у витратах на його утримання пропорційно своїй частці у будинку незалежно від наявності опалювальних приладів у під`їзді; договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцем комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання складається з: плати за послугу та плати за абонентське обслуговування; абонентська плата повинна нараховуватися як в опалювальний, так і в між опалювальний періоди.

У відповідності до акту про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВН від 22 червня 2009 року, складеного ТОВ "КК "Коменерго - Житомир", квартиру АДРЕСА_2 , відключено від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП будинку шляхом видимого розриву заварюванням приєднань радіаторів (конвекторів) 3 шт, стояків діаметром d = 20 мм, 3 шт, зварювання уводів ГВП у квартиру d = 25 мм, 1 шт.

Згідно наявного в матеріалах справи акту відключення опалення та ГВП від 01 липня 2009 року, cкладеного представниками ОПТМ "Житомиртеплокомуненерго", при перевірці відключення опалення по АДРЕСА_1 , виявлено наступне: демонтовано опалювальні прилади в кількості 3 шт повністю; ГВТ та опалення ванної кімнати демонтовано; стояки заізольовані; встановлено газовий котел "ROCA"; з п.4-13 ТУ "ЖТКЕ" квартиронаймач ознайомлений і згідний.

Відповідно до повідомлення директора ТОВ "КК "КомЕнерго - Стандарт Плюс" ОСОБА_4 від 20.03.2024 №171, складеного у відповідь на звернення ОСОБА_1 , прилади опалення на горищі та в підвальному приміщенні відсутні. Даний житловий будинок з верхнім розведенням мережі централізованого опалення. На перших поверхах даного житлового будинку прилади опалення (батареї) є в наявності та під`єднані до внутрішньобудинкової системи опалення.

Вважаючи неправомірними дії Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради щодо нарахування вартості послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії до місць загального користування за адресою: АДРЕСА_1 , позивачка звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22 червня 2017 року, до затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг співвласники багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть визначити свій порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг відповідно до положень статті 10 цього Закону, а також прийняти рішення про незастосування положень частини п`ятої статті 10 цього Закону при розрахунках за житлово-комунальні послуги у відповідному будинку, будівлі.

Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі №529/613/17-ц (провадження №61-1716сво17).

У відповідності до п.28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (діяла в спірний період по 01.05.2022; пункт в редакціях до змін, внесених згідно з Постановою КМ № 633 від 18.08.2017 та після змін), споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до Методики що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства/ Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 затверджена Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, якою встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (пункт 1.2. Методики).

Згідно з пунктом 2.1.4 Методики загальна кількість теплової енергії на опалення місць загального користування складається з двох показників, які підсумовуються між собою, а саме: з кількості теплової енергії на опалення кожного окремого приміщення місць загального користування та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними у підвалі або на горищі. При ненаданні послуги з опалення місць загального користування залишається друга частина формули, згідно якої здійснюється нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. Тобто, якщо один з показників дорівнює нулю, то нарахована платня складається з другого показника.

Як передбачено шостим розділом «Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України від 30 лютого 2001 року №82, втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

Згідно п.14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (чинні з 04.09.2019), відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі - Методика розподілу).

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 22 листопада 2018 року №315 затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (далі Методика), якою встановлено порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг (п.1, роз.1 Методики).

Згідно з пунктом 3 Методики, розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду. Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано. Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.

Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на опалення МЗК та допоміжних приміщень (QМЗК), здійснюється відповідно до розділу III цієї Методики. Розподіл цього обсягу здійснюється серед споживачів за категоріями приміщень згідно з додатком 1 до цієї Методики пропорційно до їх загальних/опалюваних площ/об`ємів.

Відповідно до пункту 9 Правил надання послуг з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №712 від 05 вересня 2018 року, включає обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів, тощо.

Згідно ч.2 ст.382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Внутрішньо-будинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.

У постановах від 26 вересня 2018 року (справа №703/58/16-ц) та від 03 жовтня 2019 року (справа №539/2966/15-ц) Верховний Суд зазначив, що оскільки житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, вона зобов`язана нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже, оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування згідно з встановленими тарифами.

У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року (справа №703/4963/15-ц) висловлено правову позицію про те, що нарахування оплати за опалення місць загального користування здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства та існуючих нормативних документів, відповідачі дану послугу фактично отримують, а тому повинні її оплачувати. Нарахування плати за послугу з централізованого опалення у місцях загального користування проводиться рівномірно на всіх мешканців - користувачів багатоквартирного будинку, незалежно від того, підключений цей мешканець до централізованого опалення чи має індивідуальну систему опалення, що відповідає вимогам Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі 311/3489/18 дійшов висновку, що відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від оплати за централізоване опалення місць загального користування будинку.

Отже, слід дійти висновку у цих спірних правовідносинах, що відключення квартири АДРЕСА_2 від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення ОСОБА_1 та співвласників квартири від оплати за опалення місць загального користування будинку.

При цьому, відсутність в будинку по АДРЕСА_3 опалювальних приладів на горищі та в підвальному приміщенні будинку, а також наявність в належній, в тому числі і позивачці на праві власності квартирі - автономного опалення, не можуть бути підставами для звільнення позивачки від обов`язку оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування, як співвласника квартири розташованої у вищевказаному будинку, оскільки згідно наявних в матеріалах справи доказів, а саме повідомлення директора ТОВ "КК "КомЕнерго - Стандарт Плюс" ОСОБА_4 від 20.03.2024 №171 вбачається, що на перших поверхах житлового будинку наявні прилади опалення у вигляді батарей, які під`єднані до внутрішньобудинкової системи опалення, що свідчить про надання відповідачем послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії у будинку, докази зворотнього - відсутні.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачка по справі ОСОБА_1 , будучи співвласником квартири у багатоквартирному будинку АДРЕСА_3 , зобов`язана оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування вказаного будинку, які фактично надаються енергопостачальною компанією, незалежно від того, чи підключена належна їй квартира до мережі централізованого опалення, чи ні.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради не здійснювати нарахування вартості послуг з централізованого постачання теплової енергії до місць загального користування за адресою: АДРЕСА_1 , та скасувати відомості щодо наявності у ОСОБА_1 заборгованості перед Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради за послугу з опалення місць загального користування на загальну суму 7 929,41 грн, - задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (м.Житомир, вул.Київська, 48, ) про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 01.07.2024.

Суддя М. В. Петровська