ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2982/24 Справа № 205/9156/22 Головуючий у першій інстанції:Дубіжанська Т.О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2023 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна, про стягнення безпідставно набутих грошових коштів за виконавчим написом, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №80597, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 157127,13 грн. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2022 року у справі №205/3326/22 визнано виконавчий напис вчинений 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. та зареєстрований в реєстрі №80597, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №00868/04835LCCA від 11.07.2013 року у розмірі 157127,13 грн, таким, що не підлягає виконанню. У ході виконання виконавчого провадження №67937262 з позивача було стягнуто 13175,94 грн. Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь безпідставно отримані кошти, що були умисно та протиправно стягнуті з неї в розмірі 13175,94 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів за виконавчим написом задоволено. Стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 13175 грн. 94 коп., судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп., а всього у розмірі 14168 грн. 34 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ «Вердикт Капітал», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду з ухваленням нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №80597 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №00868/04835LCCA від 11.07.2013 року у розмірі 157127,13 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2022 року у справі №205/3326/22 визнано виконавчий напис вчинений 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. та зареєстрований в реєстрі №80597, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 157 127 грн. 13 коп, таким, що не підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили 10.11.2022 року (а.с. 22-24).

Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати КНП «Міська клінічна лікарня №21 ім. професора Є.Г. Попкової «Дніпровської міської ради» №1079 від 15.11.2022 року, на підставі ВП №67937262 від 28.12.2021 року з ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 року по 31.07.2022 року відраховано за виконавчим документом в сумі 13175,94 грн (а.с. 4).

Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнута, або з очікуванням, яке не справдилося.

Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З аналізу зазначеної норми закону вбачається, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставно набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18 та від 28 січня 2020 року у справі №910/16664/18.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2022 року у справі №205/3326/22 визнано виконавчий напис, вчинений 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. та зареєстрований в реєстрі №80597, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 157127,13 грн, таким, що не підлягає виконанню, а тому перестала існувати правова підстава для отримання відповідачем грошових коштів, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно стягнутих на його користь грошових коштів.

Разом з тим, у відповідності до ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження», кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка на підтвердження своїх позовних вимог надала лише звіт про здійснені відрахування та виплати КНП «Міська клінічна лікарня №21 ім. професора Є.Г. Попкової «Дніпровської міської ради» №1079 від 15.11.2022 року, з якого вбачається, що на підставі ВП №67937262 від 28.12.2021 року з ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 року по 31.07.2022 року, здійснено відрахування за виконавчим документом в сумі 13175,94 грн (а.с. 4). Складові вказаної грошової суми та цільове призначення складових не зазначені.

ОСОБА_1 не зазначено розподілу вказаних вище коштів, які були відраховані та їх цільового призначення, адже сума, яка відраховується із заробітної плати боржника не повністю перераховується стягувачу, оскільки вимога ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає визначення та стягнення із боржника крім основної суми заборгованості ще й виконавчого збору або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Отже, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачкою не були надані докази на підтвердження фактично перерахованої приватним виконавцем суми в розмірі 13175,94 грн у рахунок погашення заборгованості саме на рахунок стягувача, а сам по собі звіт про здійснені відрахування та виплати КНП «Міська клінічна лікарня №21 ім. професора Є.Г. Попкової «Дніпровської міської ради» №1079 від 15.11.2022 року не свідчить про зарахування вказаної у звіті суми на рахунок відповідача (стягувача) в рамках виконавчого провадження №67937262.

Разом з тим, згідно змісту довідки, виданої ТОВ Вердикт Капітал, на рахунки Товариства в якості стягнення заборгованості від органів Державної виконавчої служби та приватних виконавців за кредитним договором №00868/04835LCCA від 11.07.2013 здійснено одне зарахування 31.01.2022 в сумі 442,52 грн (а.с. 38).

Клопотань про витребування доказів, зокрема розрахунку виконавця щодо цільового призначення та розміру складових стягнутих коштів на підставі виконавчого напису нотаріуса №80597 від 12.06.2021 у межах вказаного вище виконавчого провадження, - позивачка не заявляла, що підтверджується матеріалами даної цивільної справи.

Отже, стягненню з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивачки підлягають кошти у розмірі 442,52 грн, факт одержання яких за виконавчим написом №80597 від 12.06.2021 визнано відповідачем; вказані кошти є безпідставно набутими відповідачем, оскільки правова підстава їх набуття відпала у зв`язку з визнанням виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог; стягненню з ТОВ Вердикт Капітал на користь ОСОБА_1 підлягає 442,52 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за відповідним кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 442 (чотириста сорок дві) грн. 52 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 28 червня 2024 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова