Справа № 946/8945/21
Провадження № 2/946/392/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,
за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі в заочному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на: 1/5 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/6 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; 2/3 частки залишку грошових коштів депозитного рахунку НОМЕР_1 в доларах США, відкриті у Акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України»; 2/3 частки залишку грошових коштів обслуговуючого депозитного рахунку НОМЕР_2 в доларах США, відкриті у Акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні документи на ім`я ОСОБА_5 , які підтверджують право власності на спадкову частку квартири, та реєстрацію цього право на його ім`я.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в свої інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 в судові засідання, які призначались на 04.07.2024 року, 21.08.2024 року, 30.09.2024 року та 07.11.2024 року не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а саме за адресою її місця проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, проте конверти із судовими повістками повернулись на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суду не повідомила.
В судове засідання, які призначались на 04.07.2024 року, 21.08.2024 року, 30.09.2024 року та 07.11.2024 року відповідач ОСОБА_4 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме за адресою його місця проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, проте конверти із судовими повістками повернулись на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.10.2023 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в свої інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.11.2024 року ухвалено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в свої інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку).
Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 належало наступне майно:
- 1/5 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 265 від 09.02.2007 року, видане виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №70в-89 від 14.02.2007 року;
- 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яку він придбав перебуваючи у шлюбі разом з ОСОБА_7 , що в свою чергу вбачається з договору купівлі продажу серія та номер: 3135, виданого 10.09.2014 року, приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г.
Згідно з ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, проте один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року (справа №214/6174/15-ц).
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Таким чином, квартира,розташована за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності згідно ч.1 ст.60 СК України.
Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 71788204 від 14.03.2023 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_6 відсутня.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_6 є:
- син ОСОБА_3 , що підтверджено актовим записом про народження №1355 від 02.11.2013 року, складеного Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);
- батько ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 27.11.2020 року повторно виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),
Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Так, ОСОБА_5 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , що підтверджено записом в будинкові на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
В свою чергу, ОСОБА_8 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тому вважаться такою, що фактично не прийняла спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.
Частиною 4 ст. 1268 ЦК України передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.
Як було з`ясовано судом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на час відкриття спадщини, а саме 12.06.2016 року був малолітнім, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 29.01.2021 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить
- 3/10 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з якої 1/5 частина належала йому на підставі свідоцтва про право власності від 09.02.2007 року за № 265, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради, а 3/10 частини, якої він фактично прийняв після смерті сина ОСОБА_6 , але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав;
- 1/4 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 яку він фактично прийняв після смерті сина ОСОБА_6 , але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав;
- грошові коштів депозитного рахунку НОМЕР_1 в доларах США, відкриті у Акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України»;
- залишку грошових коштів обслуговуючого депозитного рахунку НОМЕР_2 в доларах США, відкриті у Акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України».
За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 65125124 від 10.06.2021 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 відсутня.
Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 є:
- донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 14.09.1976 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 20.10.1999 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, згідно якого після укладення шлюбу ОСОБА_9 змінила прізвище на « ОСОБА_10 »;
- син ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 18.03.1980 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу УРСР м. Ізмаїл.
Згідно до вимог ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Спадкоємцями за правом представлення після смерті ОСОБА_5 є його онук ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 від 27.11.2020 року, повторно виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та актовим записом про народження №1355 від 02.11.2013 року, складеного Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)
Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.
Так, ОСОБА_4 будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини на користь позивача по справі та доньки спадкодавця ОСОБА_1
В свою чергу ОСОБА_1 будучи спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено записом в будинковій книзі на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщин відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на час відкриття спадщини, а саме 26.01.2021 року був малолітнім, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України.
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 14.03.2000 року, РНОКПП НОМЕР_9 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ), яка діє в свої інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 (мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_10 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_6 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на:
- 1/5 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;
- 1/6 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;
- 2/3 частки залишку грошових коштів депозитного рахунку НОМЕР_1 в доларах США, відкриті у Акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України»;
- 2/3 частки залишку грошових коштів обслуговуючого депозитного рахунку НОМЕР_2 в доларах США, відкриті у Акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст заочного рішення складено 15 листопада 2023 року.
Суддя: О.О.Бурнусус