Дата документу 19.11.2024 Справа № 314/3739/23
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 314/3739/23 Головуючий у 1 інстанції: Мануйлова Н.Ю.
Провадження № 22-ц/807/1684/24 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Кухаря С.В.,

Онищенка Е.А.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 червня 2024 року, повний текст якого складено 13 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позовні вимоги обґрунтувано тим, що 18 грудня 1987 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Неповнолітніх дітей подружжя натепер не має.

Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними припинені, відповідач проживає окремо від позивачки.

За час шлюбу сторони набули право спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , вартістю 1 993535,00 грн, автомобіль марки Audi, модель Q5, 2019 року випуску, чорного кольору, вартістю 1241007,00 грн., автомобіль марки Skoda, модель Superb, 2005 року випуску, вартістю 193387,00 грн.

У порядку поділу спільного майна подружжя позивачка просила суд визнати за нею право особистої приватної власності на автомобіль марки Audi, модель Q5, 2019 року випуску, визнати за відповідачем право особистої приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та автомобіль марки Skoda, моделі модель Superb, 2005 року випуску, стягнути з відповідача компенсацію вартості частки спільного майна подружжя у сумі 945915,00 грн та судові витрати.

08 січня 2024 року ОСОБА_1 надала до суду заяву про зміну предмета позову, яку обґрунтувала тим, що станом на 23 листопада 2023 року власником спірного автомобіля Audi, модель Q5, 2019 року випуску є ОСОБА_3 , отже зазначений автомобіль вже не належить сторонам у справі, тому змінила позовну заяву, у якій зазначила, що житловим будинком та автомобілем марки Skoda, модель Superb, 2005 року випуску володіє і користується відповідач, який виявив бажання залишити вказане майно за собою. Він фактично мешкає у спільному будинку, оскільки іншого житла він не має. За таких обставин позивачка не заперечує проти визнання за відповідачем права особистої приватної власності на житловий будинок та вказаний автомобіль.

Позивачка своєї згоди на відчуження автомобіля марки Audi, модель Q5, 2019 року випуску, не давала, відповідач продав вказаний спільний автомобіль з порушенням вимог ст. 65 СК України з метою приховування його від поділу. За таких обставин, половина дійсної вартості автомобіля на час розгляду справи підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Поділити майно у позасудовому порядку відповідач не погоджується, позивачка звертається до суду із цим позовом, просить суд в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , автомобіль марки Skoda, модель Superb, 2005 року випуску. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частки спільного майна подружжя у сумі 1713964,50 грн та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 червня 2024 року позов задоволено.

У порядку спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на:

- житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 357,5 кв.м;

- автомобіль марки Skoda, модель Superb, тип легковий седан, 2005 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частки спільного майна подружжя у сумі 1713964,50 грн (один мільйон сімсот тринадцять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири гривні 50 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 13420 грн.

Додатковим рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 серпня 2024 року заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Кравченко О.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 24 000, 00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, позов задовольнити частково з урахуванням доводів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що автомобіль марки Audi, модель Q5, 2019 року випуску, чорного кольору, ніколи не був спільним сумісним майном подружжя, він був придбаний за кошти старшого сина відповідача ОСОБА_4 і йому завжди належав, з приводу чого останнім надавались до суду пояснення.

Зазначає, що оскільки у сторін не вистачало коштів для придбання автомобіля, вони залучили до процесу придбання їх сина, який уклав з ТОВ «Карс Вест» договір на придбання та доставку автомобіля, 04.10.2021 оплатив послуги за вказаним договором у сумі 26750, 00 грн. 19.01.2022 після проведення аукціону на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 були виписані три інвойси на придбання автомобіля на загальну суму 28 140, 00 доларів. Вказані інвойси були оплачені 20.01.2022. Таким чином, сторонами договору купівлі-продажу автомобіля на аукціоні були три особи і автомобіль вже частково був придбаний за кошти подружжя і став майном подружжя не 10.01.2023, а 19.01.2022, тому неможливо стверджувати, що частки у майні подружжя є рівними.

Також зазначає, що суд помилково стягнув з нього половину вартості будинку на користь ОСОБА_1 , оскільки на виділеній йому 28.01.1993 року земельній ділянці, за його кошти та кошти його матері був збудований спірний будинок. Позивачка ні своїми коштами, ні своєю працею, ні в який інший спосіб не приймала участі в будівництві будинку. Звертає увагу на те, що шлюбні відносини між сторонами фактично були припиненні 26 квітня 2022 року.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, зазначаючи, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Вказує, що відповідачем не надано доказів на підтвердження будівництва спірного житлового будинку за особисті кошти. Твердження відповідача щодо придбання автомобіля Audi, модель Q5, 2019 року випуску, чорного кольору, за час окремого проживання у зв`язку з фактичним припинення шлюбних відносин з 26 квітня 2022 року та за кошти старшого сина ОСОБА_4 , не відповідають фактичним обставинам.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 08 листопада 2024 року в задоволенні клопотання ОСОБА_2 в особі представника адвоката Мурашко І.О. про поновлення строку для подання доповнень до апеляційної скарги відмовлено, доповнення повернуто апелянту.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами.

Під час апеляційного розгляду 19 листопада 2024 року сторони подали до суду мирову угоду від 19 листопада 2024 року та спільну заяву про затвердження мирової угоди, в якій просять суд затвердити мирову угоду, а провадження у справі закрити.

За змістом мирової угоди від 19 листопада 2024 року сторони по справі, виходячи з власного волевиявлення, діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, володіючи в повному обсязі українською мовою, у ході розгляду справи дійшли згоди про врегулювання спору і уклали цю мирову угоду про таке:

1. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 Вільнянського) району Запорізької області, загальною площею 357,5 кв.м., зареєстрований ім`я ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 , виданого Тернівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області 09.11.2004.

2. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на автомобіль марки Skoda, моделі Superb, тип легковий седан, 2005 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 29.09.2007.

3. Поділ майна, набутого подружжям за час перебування у шлюбі здійснюється сторонами за цією угодою з доплатою у сумі 1000000,00 (один мільйон) гривень 00 копійок, які ОСОБА_2 зобов`язується сплатити на користь ОСОБА_1 повністю до підписання цієї мирової угоди.

4. Підписання цієї мирової угоди свідчить про передачу ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошей у сумі 1000000,00 (один мільйон) гривень 00 копійок.

5. Будь-які зобов`язання за договорами, укладеними під час зареєстрованого шлюбу, є особистими зобов`язаннями тієї зі Сторін, хто є стороною таких договорів.

6. Сторони домовились, що з моменту набрання законної сили ухвалою суду про затвердження цієї мирової угоди, не мають одна до одної будь-яких майнових претензій щодо майна, яке є предметом цього спору.

7. Судові витрати кожна Сторона несе самостійно.

8. Ця мирова угода вступає в силу з дати постановлення судом ухвали про її затвердження і діє до моменту виконання Сторонами своїх зобов`язань.

9. Ця мирова угода складена у трьох примірниках, по одному для кожної зі сторін та один примірник у матеріали цивільної справи № 314/3739/24.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, зміст мирової угоди та заяви про затвердження мирової угоди, обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що заява про затвердження зазначеної мирової угоди підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції сторони мають право укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам ст. 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження» .

Згідно із п.3 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Згідно із п.5 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Наслідки закриття провадження у цивільній справі у зв`язку з укладенням мирової угоди, передбачені ч.2 ст.256 ЦПК України, сторонам відомі та зрозумілі.

Перевіривши умови мирової угоди, запропонованої сторонами для вирішення спору, колегія суддів вважає, що мирова угода відповідає інтересам кожної із сторін, спрямована на реальне і фактичне вирішення спору між сторонами, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб та держави, а тому підлягає затвердженню.

Разом з тим, апеляційний суд приходить до висновку, що мирову угоду, укладену між сторонами, слід затвердити без зазначення умов, викладених у пунктах 8,9.

Таким чином, на підставі ст. 207, 373 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви про затвердження мирової угоди, у зв`язку з чим вважає за необхідне визнати оскаржуване рішення суду першої інстанції нечинним та закрити провадження у справі.

Крім того, додатковим рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 серпня 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 24 000, 00 грн.

В п. 7 Мирової угоди сторони погодили, що судові витрати кожна Сторона несе самостійно.

Зважаючи на те, що додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі, то в разі визнання судом нечинним рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Отже, вказане додаткове рішення суду колегія суддів також вважає за необхідне визнати нечинним, оскільки останнє не може існувати окремо від основного рішення у справі по суті спору.

Керуючись ст.ст. 207, 255, 373, 374, 381 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди задовольнити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 червня 2024 року та додаткове рішення від 22 серпня 2024 року визнати нечинними.

Мирову угоду, укладену в цій справі між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ), затвердити на таких умовах:

1. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 Вільнянського) району Запорізької області, загальною площею 357,5 кв.м., зареєстрований ім`я ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_7 , виданого Тернівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області 09.11.2004.

2. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на автомобіль марки Skoda, моделі Superb, тип легковий седан, 2005 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 29.09.2007.

3. Поділ майна, набутого подружжям за час перебування у шлюбі здійснюється сторонами за цією угодою з доплатою у сумі 1000000,00 (один мільйон) гривень 00 копійок, які ОСОБА_2 зобов`язується сплатити на користь ОСОБА_1 повністю до підписання цієї мирової угоди.

4. Підписання цієї мирової угоди свідчить про передачу ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошей у сумі 1000000,00 (один мільйон) гривень 00 копійок.

5. Будь-які зобов`язання за договорами, укладеними під час зареєстрованого шлюбу, є особистими зобов`язаннями тієї зі Сторін, хто є стороною таких договорів.

6. Сторони домовились, що з моменту набрання законної сили ухвалою суду про затвердження цієї мирової угоди, не мають одна до одної будь-яких майнових претензій щодо майна, яке є предметом цього спору.

7. Судові витрати кожна Сторона несе самостійно.

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї ухвали.

Повний текст ухвали складено 20 листопада 2024 року.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко