Справа № 274/5331/23
Провадження № 2/0274/1394/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"30" жовтня 2024 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря Дерманської О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

10.08.2023 ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гуменюка О.В. звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею, 1057,0 кв.м, кадастровий номер :01:015:0026 для садівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стислий виклад позиції учасників справи

Позовна заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що 22.03.2004 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання, за яким ОСОБА_3 передавав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, площею 1000,0 кв.м, кадастровий номер :01:015:0016, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 зобов`язувався повністю довічно утримувати та доглядати ОСОБА_3 , забезпечувати продуктами харчування, одягом, необхідною допомогою.

Крім того, 11.04.2005 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання, за яким ОСОБА_3 передавав земельну ділянку, площею 1057,0 кв.м, кадастровий номер :01:015:0026, для садівництва, яка розташована по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 зобов`язувався повністю довічно утримувати та доглядати ОСОБА_3 , забезпечувати продуктами харчування, одягом, необхідною допомогою.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 умов договорів довічного утримання ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом про їх розірвання.

Разом з тим, помилково вважаючи, що ним оспорюється відчуження всього належного майна ОСОБА_3 , фактично просив суд розірвати лише договір від 22.03.2004, за яким відчужувалися житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, площею 1000,0 кв.м., кадастровий номер :01:015:0016, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 04.03.2009 договір довічного утримання, укладений 22.03.2004 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

За життя 27.03.2008 ОСОБА_3 склав заповіт, за яким все належне йому майно заповів ОСОБА_1 .

27.06.2023 ОСОБА_1 отримала свідоцтво про прав на спадщину за законом про набуття права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, площею 1000,0 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Разом з тим, з огляду на те, що договір довічного утримання укладений 11.04.2005 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за яким ОСОБА_3 передавав земельну ділянку, площею 1057,0 кв.м, кадастровий номер :01:015:0026, для садівництва, яка розташована по АДРЕСА_1 , помилково не був розірваний, ОСОБА_1 , будучи власницею житлового будинку, який розташований на спірній земельній ділянка, позбавлена можливості оформити право власності.

Згідно поданої заяви від 02.07.2024 ОСОБА_2 позовні вимоги визнав повністю.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 22.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою суду від 24.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Представник позивачки, адвокат Гуменюк О.В. у адресованій суду заяві просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення про виклик на вебпорталі судової влади України, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Крім того, судове повістка ним отримана 09.09.2024.

Відповідно до заяви від 02.07.2024, відповідач просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 22.03.2004 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Богатирчуком А.М., за умовами якого ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_2 належний йому на праві приватної власності цілий жилий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 1000 кв. м, які розташована по АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Відповідно до копії державного акта на право власності серії ЖТ №133219 власником земельної ділянки площею 1000 кв. м, кадастровий номер 0:01:015:0016, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що за адресою: АДРЕСА_1 вказаний ОСОБА_3 (а.с. 8).

11.04.2005 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Богатирчуком А.М., за умовами якого ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_2 належну йому на праві приватної власності згідно державного акта ЖТ 137579 земельну ділянку площею 1057 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Відповідно до копії державного акта на право власності на землю ЖТ137579, виданого Бердичівською міською радою 31.03.2005, власником земельної ділянки площею 1057 кв. м, кадастровий номер 0:015:0026, цільове призначення для садівництва, що за адресою: АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_3 (а.с. 10).

На житловий будинок по АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_3 виготовлено технічний паспорт. Житловий будинок (літ. - А-1) загальною площею 42, 6 кв.м, житлова площа 16,7 кв.м. До будинку належать господарські будівлі та споруда: сарай-гараж (літ. Б), гараж (літ.- В)(а.с. 12-13).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 04.03.2009 (справа № 2-155/09) договір довічного утримання, укладений 22.03.2004 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 посвідчений 22.03.2004 приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу - розірвано(а.с. 14-15).

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у м. Бердичеві, що доводиться копією свідоцтва про смерть (а.с. 18).

Відповідно до копії заповіту складеного 28.03.2008 та посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчуком А.М., р. № 1682 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за життя перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, на випадок моєї смерті зробив розпорядження, що все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті, йому буде належати за законом ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 17).

27.06.2023 держаний нотаріус видав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 свідоцтво про право на спадщину за заповітом (р.№4-619), на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на приватизованій земельній ділянці. Житловий будинок належав спадкодавцеві ОСОБА_3 , 1922 р.н. на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Бердичівської міської ради 08.01.2004, зареєстрованого державним комунальним підприємством «Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації» за № 531, в реєстровій книзі № 44. Житловий будинок А-1 загальною площею 42, 6 кв.м, житлову площу 16,7 кв.м. До будинку належать господарські будівлі та споруда: сарай-гараж Б-1, гараж В-1, сарай-літня кухня Г-1, ганок А-1(№1). Право власності на житловий будинок підлягає державній реєстрації(а.с. 19, 21).

Відповідно до копії довідки № 665 від 19.12.2023 виданої Бердичівським МБТІ, під час обстеження 12.12.2023 нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, що належить ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 27.06.2023 Бердичівською держнотконторою, розташований на двох земельних ділянках з кадастровими номерами №:01:015:0016 та №:01:015:0026.

На земельній ділянці з кадастровим номером №:01:015:0016 розташовано: житловий будинок літ. А-1, ганок а-1(№1) сарай-літня кухня літ Г-1.

На земельній ділянці з кадастровим номером №:01:015:0026 розташовано сарай-гараж літ. Б-1, гараж літ. В-1.

Загальна площа будинку збільшена у зв`язку із проведеним ремонтом демонтажем перегородки без втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, що не підлягає прийняттю в експлуатацію відповідно до пункту 1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. № 406 (а.с. 66).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об 'єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.07.2023 власником житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 42, 5 кв. м, житловою площею 16, 7 кв. м на підставі свідоцтва про право власності, САА № 605190 виданого виконкомом Бердичівської міської ради 08.01.2004 вказаний ОСОБА_3 (дата прийняття рішення про державну реєстрацію/дата внесення запису 13.01.2004), що доводиться також матеріалами інвентаризаційної справи № 2487 на домоволодіння АДРЕСА_1 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 27.06.2023 Бердичівською державною нотаріальною конторою, р. № 4-619 вищевказаний житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 42, 5 кв. м, житловою площею 16, 7 кв. м належить на праві власності ОСОБА_1 (дата, час державної реєстрації 27.06.2023), що також доводиться копією витягу з Державного реєстру речових прав від 27.06.2023 (а.с. 21, 24-26).

З Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об 'єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.02.2024 вбачається, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:015:0026 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 78).

З витягу № НВ -023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 08.08.2023 нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:015:0026 становить 230468, 00 грн (а.с. 22-23).

Норми права, які застосував суд, висновки суду

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.

Статтею 381 ЦК України визначено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 грудня 2018 у справі №910/18560/16 (провадження № 12-143гс18, пункти 8.3 8.5) наголосила на тому, що правові норми, які визначали долю земельної ділянки, наданої у власність чи користування, у разі відчуження розташованих на ній будівель чи споруд неодноразово змінювалися. Так, при відчуженні об`єктів нерухомого майна під час дії статті 30 ЗК України в редакції 1992 року закон передбачав автоматичний перехід права власності на земельну ділянку до набувача з необхідністю подальшого оформлення набувачем цього права. За приписами статті 120 ЗК України в редакції від 25 жовтня 2001 року (у період з 01 січня 2002 року до 20 червня 2007 року) при відчуженні об`єкта нерухомого майна, розташованого на відповідній ділянці, до набувача могло переходити право на цю земельну ділянку Водночас автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди передбачала стаття 377 ЦК України; стаття 120 ЗК України (в редакції Закону України № 997-V від 27 квітня 2007 року) знову закріпила автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди. Поточна редакція статті 120 ЗК України (зі змінами, внесеними Законом України № 1702. VI від 05 листопада 2009 року) також передбачає автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі або споруди, і ці норми мають імперативний характер.

Отже, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 червня 2021 року у справі №200/606/18 (провадження № 14-125цс20) звернула увагу, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давного Риму (лат. superficies solo cedit збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких встановлених фактичних обставин справи, оскільки на земельній ділянці - кадастровий номер :01:015:0026 розташовані належні позивачці споруди: сарай-гараж літ. Б-1, гараж літ. В-1, які входять до садиби, виходячи із принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі, суд приймає визнання відповідачем позов та задовольняє повністю позовні вимоги.

Розподіл судових витрат

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати позивача не компенсовуються.

Керуючись ст.ст. 141, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на земельну ділянку, площею 1057, 00 кв.м, кадастровий номер :01:015:0026, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 04.11.2024

Суддя І.Ю. Хуторна