Справа № 594/1253/24
Провадження №2/594/555/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

представника позивача- адвоката Семененко Л.М.

представника відповідача - адвоката Когута О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягувати з останнього аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно - починаючи з моменту пред`явлення даного позову до досягнення дітьми повноліття. Посилається на те, що у позасудовому порядку ними не досягнуто згоди щодо подальшої участі батька в утриманні дітей. Відповідач є здоровим, працездатним та матеріально забезпеченим чоловіком, працює в ГУНП України в Тернопільській області.

Ухвалою Борщівського районного суду від 26 серпня 2024 року відкрито провадження в даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням, викликом сторін.

03.09.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково та погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/6 частини від його доходу. Вказав, що він проживає за тією ж адресою що позивачка та діти, тобто вони проживають всі разом і разом із позивачкою він утримує дітей. Позивачка стверджує, що в позасудовому порядку ними не досягнуто згоди щодо подальшої участі батька в утриманні дітей, тому вона вимушена звернутись до суду, однак таке твердження є безпідставним. Позивачка не зверталася до нього щодо вирішення питання утримання дітей в позасудовому порядку, оскільки не було в цьому потреби, так як він всі необхідні кошти для цього надає, в тій сумі, яку називає позивачка. ОСОБА_1 , просячи стягувати з нього 1/2 частину від всіх його доходів, при цьому жодним чином не обґрунтувала свої позовні вимоги, не довела суду, яку суму коштів щомісяця вона витрачає на утримання дітей і не надала суду жодних доказів того, чому вона просить стягнути з нього 1/2 частину від усіх видів доходів. Якщо позивачка просить стягнути з нього частину від доходів то це становитиме близько 22000 грн у місяць, так як його заробітна плата становить 44743 грн у місяць. Оскільки, батьки несуть витрати у рівних частинах, то виходить, що позивачка витрачає у місяць на утримання дітей 44 000 грн. Натомість жодного документально підтвердженого доказу, що вона несе саме такі витрати, чи будь які інші, і що є потреба саме в таких витратах, позивачкою суду не надано, так само, як і не надано доказів того, що він ухиляється від обов`язку утримувати дітей. Окрім того, він є учасником бойових дій, тому діти користується відповідними пільгами, а саме позивачка не несе жодних витрат на харчування у школі, на відвідування різних гуртків, на навчання у школі мистецтв. Наразі позивачка не чинить йому жодних перешкод у спілкуванні з дітьми. Виходячи із наведених ним вище обставин, розуміючи, що він, як батько дітей зобов`язаний їх утримувати то він погоджується сплачувати аліменти на їх утримання по 1/6 частині від його доходу. В разі необхідності в майбутньому надати кошти на будь-які додаткові витрати на дітей, він їх надасть.

Позивач ОСОБА_1 в зал судового засідання не прибула.

Представник позивача адвокат Семененко Л.М. в залі судового засідання позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити, однак врахувати ч. 5 ст. 183 ЦПК України, яка передбачає, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідач ОСОБА_2 в зал судового засідання не прибув, у поданому відзиві просить справу слухати у його відсутності.

Представник відповідача адвокат Когут О.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав в межах поданого відзиву та просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/6 частини від його доходів.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , видане Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 05.12.2018 та свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області 14.10.2014.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2024 розірвано.

Згідно довідки про склад сім`ї №914 від 22.08.2024, яка видана Борщівською міською радою, за адресою м.Борщів вул.Об`їздова,8А проживають позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та їхні діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки про дохід №204 від 30.08.2024, виданою Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області, загальна сума доходу ОСОБА_2 за липень 2024 становить 44743,53 грн.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд враховує, що позивач ОСОБА_1 разом з малолітніми дітьми проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за цією ж адресою, однак постійно не проживає, частково приймає участь у матеріальному утриманні дітей, що не заперечувалось позивачкою, однак домовленості щодо участі у витратах на утримання дітей між сторонами не досягнуто.

За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

Позивачка бажає визначити участь батька в утриманні дітей рішенням суду, щоб мати стабільне, щомісячне, гарантоване отримання коштів, а не залежати від бажання відповідача.

Згідно ч. 1,2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 , який працює та отримує стабільний дохід, а тому має об`єктивну можливість утримувати на належному рівні спільних з позивачкою дітей.

Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (наявність у нього інших, крім синів, утриманців, тощо), судом не встановлено, такі в матеріалах справи відсутні.

Відтак, суд вважає за можливе стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в розмірі однієї третини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 22 серпня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини буде відповідати вимогам закону та буде достатнім для гармонійного розвитку дітей.

З огляду на те, що згідно ЗУ Про судовий збір позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі ст.ст. 180-183 СК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_3 , в користь ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї третини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 22 серпня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_3 , в користь держави судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15 жовтня 2024 року.

Головуючий Чир П.В.