справа № 691/413/24
провадження № 2/691/312/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого судді Савенко О.М.

з участю секретаря судових засідань Шмунь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

встановив :

ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося в Городищенський районний суд Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач мотивує, що відповідно до договору факторингу №24/03/23 від 24 березня 2023 року, між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», укладено Договір факторингу №24/03/23, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. та зареєстровано в реєстрі №265. Відповідно до умов Договору факторингу №24/03/23, позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, улкденими між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у Реєстрі боржників, додаток №1 до договору, зокрема за договором про надання споживчого кредиту № від 06 серпня 2017 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 .. Даний договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і тому позичальнику надано декілька різних послуг кредитування та видача і обслуговування картки (продукт CARD). Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти за послугою CARD. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Останній платіж відповідачем було здійснено 27 липня 2021 року. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за ним не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на день відступлення права вимоги становить 77 921, 74 грн., та складається з: 44000,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 33921, 74 грн. заборгованість по відсотках. 29 лютого 2024 року позивачем направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором по карті. Дана вимога не була отримана відповідачем та повернута за закінченням терміну зберігання. Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку банку не повернуті, прийнято рішення звернутися до суду для стягнення таких (а.с.1-3).

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 18 квітня 2024 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, з наданням відповідачу часу для подачі відзиву, пред`явлення зустрічного позову (а.с.62).

18 квітня 2024 року, з метою надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, згідно ст.187 ЦПК України, судом направлено запит до Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області (а.с.63).

За змістом отриманої відповіді від 30 квітня 2024 року за вхідним №ЕП-1022/24, згідно даних Реєстру територіальної громади Мліївської сільської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна Черкаська область Городищенський район с.Старосілля, місце реєстрації АДРЕСА_1 , дата реєстрації місця проживання 18 жовтня 2006 року, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 20 вересня 2006 року Городищенським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (а.с.66).

У підготовчому засіданні 23 травня 2024 року постановлено ухвалу суду про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду (а.с.72).

23 травня 2024 року, судом направлено запит до Черкаської міської ради для уточнення місця проживання та реєстрації відповідача ОСОБА_1 , з підстав, що у договорі про надання споживчого кредиту № від 06 серпня 2017 року, місце проживання відповідач вказала АДРЕСА_2 (а.с.74).

Департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради, надано відповідь від 04 червня 2024 року №ЕП-1295/24, згідно якої станом на 03 червня 2024 року відомості щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні (а.с.76).

У судове засідання представник позивача ТОВ «Брайт Інвестмент», будучи вчасно та належним чином повідомленим, не з`явився, за змістом поданої заяви від 22 травня 2024 року вхідни №ЕС-2827/24 просив судовий розгляд цивільної справи провести у відсутності представника, вказавши на підтримання позовних вимог у повному обсязі (а.с.69).

Відповідач ОСОБА_1 , інформована про судовий розгляд, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження у цивільній справі від 18 квітня 2024 року, ухвали про призначення судового розгляду від 23 травня 2024 року, судових повісток, розміщення оголошення 27 травня 2024 року про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за веб-адресою: https://gd. ck. court. gov. ua., у судове засідання не з`явилася, причину своєї неявки суду не повідомила, не подала відзиву на позов, як і не надіслала заяв чи то клопотань про розгляд справи у її відсутність або перенесення розгляду (а.с.62, 64, 67-68, 72, 75).

З врахуванням вищезазначеного, суд, прийшов до висновку про можливість судового розгляду цивільної справи 24 червня 2024 року у відсутності представника позивача та відповідача, остільки її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. При прийнятті такого рішення суд, орієнтований і на судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.Так, згідно п. 41 рішення Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява № 8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява №50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення учасників справи, вивчивши зміст клопотання представника позивача про слухання без його участі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивач повинен зазначити і довести підстави позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов`язує свої матеріально-правові вимоги.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У справі "Церква села Сосулівка проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції закріплює "право на суд", в якому право на доступ до суду - право порушити провадження у судах щодо прав та обов`язків цивільного характеру - становить тільки один з його аспектів (див. "Голдер проти Об`єднаного Королівства", рішення від 21 лютого 1975 року, Серія A, N 18, ст. 18, п. 36). Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (див. "Беллет проти Франції", рішення від 4 грудня 1995 року, Серія A, N 333-Б, ст. 42, п. 36). Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України.

Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», з врахуванням наступного.

Згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У відповідності ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із практикою Європейського Суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

В ході судового розгляду із досліджених судом доказів встановлено, що 06 серпня 2017 року між Акціонерним Товариством «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № (а.с.12). Згідно п.п.1.2 1.7 банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені договором. Підписанням цього договору позичальник надає банку доручення на перерахування визначених договором сум на рахунок отримувача. Позичальник зобов`язаний повернути банку суму кредиту та виконати всі інші зобов`язання за договором не пізніше 06 травня 2010 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі зазначеному у Графіку платежів. За управління кредитом, позичальник сплачує комісію, розмір якої відображено у Графіку платежів. Проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються, щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.п.1.1 договору. Для розрахунку використовується база, виходячи з 365 днів у році проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, на фактичну суму погашених кредитних коштів за фактичний час користування такими коштами, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році, включаючи день видачі та виключаючи день повернення, та сплачуються позичальником відповідно до умов договору. За порушення строків або суми сплати щомісячного платежу позичальником, він сплачує штраф за кожен факт порушення 25 грн. (а.с.12). Відповідно до п.п.2.1- 2.6 банк відкриває позичальнику картковий рахунок у гривнях та випускає кредитну картку MasterCard Standart, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. Розмір кредитного ліміту складає 1000 грн., строк дії кредиту 3 роки з моменту підписання сторонами договору. За користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та оверддрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленому Тарифами банку та на дату укладення угоди розмір процентів становить 40% річних по операціях розрахунків карткою за товари, послуги в мережі інтернет, та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі винекнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від сум заборгованості 0,15% за день. За користування кредитом, держателю встановлюється пільговий період користування кредитом. Тривалість пільгового періоду визначається Правилами, а розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,1 відсотків річних. Підписанням договору, держатель гарантує, що йому зрозумілі і він погоджується з усіма положеннями Угоди, Правил та Тарифів банку, з якими він ознайомився сам та зобов`язується ознайомити кожну довірену особу (а.с.12). Крім того згідно п.п.3.1. банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за кредитним договором та/чи Угодою третій особі. Підписанням цього договору позичальник надає свою згоду на таке відступлення права вимоги за кредитним договором та/чи угодою третій особі (а.с.12). Згідно розписки до договору про надання споживчого кредиту № від 06 серпня 2017 року, відповідач ОСОБА_3 підтвердила, що отримана нею картка № НОМЕР_3 з терміном дії до 07/20, емітована на її ім`я, підпис у розписці ідентичний підпису на картці, з правилами користування якої та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» ознайомлена (а.с.13). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № від 06 серпня 2017 року, картковий рахунок НОМЕР_4 про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) по клієнту ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , заборгованість відповідача станом на 24 березня 2023 року становить 77921, 74 грн. (а.с.14-29). Із звіту - рахунку за період з 06 серпня 2017 року по 24 березня 2023 року вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами (а.с.30-51). Відповідно до Договору факторингу №24/03/23 від 24 березня 2023 року, між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», укладено договір про те, що первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає права грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржником, в розмірі портфеля заборгованості (а.с.5-9). Згідно з Витягу додатку №1 до Договору факторингу №24/03/23 від 24 березня 2023 року, за №1004 вказана ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , кредитний договір № від 06 серпня 2017 року, рахунок НОМЕР_5 , сума боргу становить 77921,74 грн, з яких: загальна сума боргу по тілу кредиту - 44000,00 грн, загальна сума боргу по відсотках 33921,74 грн (а.с.10). Відповідно до платіжного доручення №46 від 24 березня 2023 року, ТОВ Брайт Інвестмент» на підставі Договору факторингу №24/03/23 від 24 березня 2023 року перерахувало АТ «ОТП Банк», суму у розмірі 7155000 грн, чим підтверджено перехід права грошової вимоги до боржників, в тому числі і відповідача ОСОБА_1 (а.с.11). Згідно з вимогою про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту № від 06 серпня 2017 року, позивач звернувся до відповідача ОСОБА_1 з проханням погасити заборгованість в сумі 77921,74 грн, що підтверджується Витягом згрупованих відправлень Укрпошта Стандарт форма 103А, списком №4076 від 01 березня 2024 року та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №035 від 01 березня 2024 року (а.с.52-54). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28 жовтня 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» є юридичною особою (а.с.57).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, ст.ст. 626,628 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася, ч.2 ст.639 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Матеріали цивільної справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора, проте під час укладення договору про надання споживчого кредиту № від 06 серпня 2017 року сторонами погоджено, а саме в п.п.3.1. зазначено, що банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за кредитним договором та/чи Угодою третій особі, підписанням цього договору позичальник надає свою згоду на таке відступлення права вимоги за кредитним договором та/чи угодою третій особі (а.с.12). Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

У своїх рішення Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, вказує, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку ТОВ «Лінеура Україна»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Зазначені обставини судом перевірені на підставі пояснень сторін і досліджених доказів.

Такі висновки відповідають правовим позиціям, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) та у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15).

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вище зазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України.

Відповідно до вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення суми позики, і це є істотним порушенням договору про надання споживчого кредиту № від 06 серпня 2017 року, заміну згідно Договору факторингу №24/03/23 від 24 березня 2023 року первісного кредитора АТ «ОТП Банк» на нового кредитора ТОВ «Брайт Інвестмент», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту № від 06 серпня 2017 року, та внаслідок такого порушення позивач позбавлений можливості отримати суму боргу, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборговану суму відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту, оскільки протилежного відповідач до суду не спростувала.

Згідно наданого розрахунку ТОВ «Брайт Інвестмент» за договором про надання споживчого кредиту № від 06 серпня 2017 року про надання коштів позичальнику ОСОБА_4 , сума боргу складає 77921, 74 грн. (а.с.14-29). Вказана сума встановлена судом на підставі наявних у справі доказів і узгоджується із змістом письмових доказів.

При ухваленні рішення у цивільній справі, суд звернув увагу та враховує, що позивачем ТОВ «Брайт Інвестмент», як правонаступником, та первісним кредитором АТ «ОТП Банк», вказано відповідача - ОСОБА_2 . Відповідно до досліджених доказів, в тому числі і розписки ОСОБА_3 , зазначено єдиний реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна Черкаська область Городищенський район с.Старосілля, місце реєстрації АДРЕСА_1 , дата реєстрації місця проживання 18 жовтня 2006 року, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 20 вересня 2006 року Городищенським РВ УМВС України в Черкаській області (а.с.66). Вказана описка у прізвищі відповідача, суд прийшов до висновку є суто технічною, остільки відповідач іншого суду не спростувала.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів, які оцінивши, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат у виді сплаченого судового збору, яка підлягає вирішенню.

Так, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн., що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті №4882 від 08 квітня 2024 року (а.с.4), які суд стягує з відповідача у повному обсязі, на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України, так як вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України.

Позов підтверджується: копією договору про надання споживчого кредиту № від 06 серпня 2017 року; копією розписки ОСОБА_1 до договору про надання споживчого кредиту № від 06 серпня 2017 року; копією розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № від 06 серпня 2017 року; копією звіту - рахунку за період з 06 серпня 2017 року по 24 березня 2023 року за договором про надання споживчого кредиту № від 06 серпня 2017 року; копією Договору факторингу №24/03/23 від 24 березня 2023 року; копією Витягу з додатку №1 до Договору факторингу №24/03/23 від 24 березня 2023 року; копією платіжного доручення №46 від 24 березня 2023 року; копією вимоги про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту № від 06 серпня 2017 року; копією Витягу згрупованих відправлень Укрпошта Стандарт форма 103А; копією списку №4076 від 01 березня 2024 року; копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №035 від 01 березня 2024 року; копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28 жовтня 2020 року; платіжна інструкція в національній валюті №4882 від 08 квітня 2024 року про сплату судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 509, 526, 527, 530, 599, 610, 611, 625, 1050, 1054, 1077, 1082 ЦК України, ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 141, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», юридична адреса м.Дніпро вул.Академіка Белелюбського, № 54 оф.402, Код , заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 06 серпня 2017 року (продукт CARD) в розмірі 77 921 (сімдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять одна) грн. 74 коп., з яких: 44000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 33921,74 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», юридична адреса м.Дніпро вул.Академіка Белелюбського, № 54 оф.402, Код , судові витрати по сплаті судового збору, в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп..

Копію рішення направити позивачу, відповідачу, для відому.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - https://gd. ck. court. gov. ua.

Відомості про сторін:

Позивач: особа 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», юридична адреса м.Дніпро вул.Академіка Белелюбського, № 54 оф.402, Код .

Відповідач : особа 2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя О. М. Савенко