Справа №442/1122/24
Провадження №2/442/508/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірна О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Томан Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 442/1122/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про виділ частки в натурі із майна,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів, в якому просить виділити у власність частку спільного майна, а саме: підвал літ.«II» площею 5,1кв.м, підвал літ.«ІІІ» площею 2,9кв.м, підвал літ.«IV» площею 3,3кв.м, підвал літ.«V» площею 6.5кв.м, підвал літ.«V» площею 16,7кв.м, підвал літ.«VII» площею 3,8кв.м, підвал літ.«VІІІ» площею 4,7кв.м, коридор літ.«2~1» площею 13,5кв.м, житлову кімнату літ.«2-2» площею 17,8кв.м, житлову кімнату літ.«2-3» площею 9,6кв.м, житлову кімнату літ.«2-4» площею 16,0кв.м, кухню літ.«2-5» площею 11,2кв.м, веранду літ.«ІV» площею 8,4кв.м. тамбур літ.«V» площею 1,4кв.м, сходову клітку літ.«2-6» площею 6,0кв.м, коридор літ.«2-7» площею 4,0кв.м, коридор літ.«2-8» площею 10,8кв.м, кухню літ.«2-9» площею 6,6кв.м, ванна літ.«2-10» площею 3,0кв.м, житлову кімнату літ.«2-11» площею 22,2кв.м,. житлову кімнату літ.«2-12» площею 12,1кв.м, сходову клітку літ.«2-13» площею 7,2кв.м, житлову кімнату літ.«2-14» площею 12,6 кв.м, які в сукупності складають житловий будинок літ.«А-2», загальною площею 205,4 кв.м, житловою площею 90,3 кв.м, а також господарські будівлі та споруди: сарай літ.«В», сарай літ.«в», вбиральня літ.«Г», альтана літ.«Д», огорожа літ.«3-5», замощення літ,«І-І», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що їй ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить 33/50 частки житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 264,8кв.м, житловою - 146,1кв.м.

Іншими співвласниками будинку є відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

До належної їй частини будинку та тієї частини, яка належить відповідачам ведуть окремі входи, наявні окремі лічильники обліку спожитої електроенергії, природного газу та водопостачання.

Під час реєстрації на постійне місце проживання моїх повнолітніх членів сім`ї реєстратор повідомила її про необхідність надати згоду на реєстрацію від інших співвласників, яким належить решта 17/50 частки спірного житлового будинку.

Звернувшись до відповідачів, дізналася, що належна їм частина будинку має адресу: квартира АДРЕСА_2 .

Під час ознайомлення з матеріалами інвентаризаційної справи на будинок будинку АДРЕСА_1 з`ясувалося, що 26.05.1998 КП «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» видало ОСОБА_5 та міській Раді, як власникам житлового будинку по АДРЕСА_1 довідку про те, що розподіл будинку на дві квартири, а також розподіл надвірних будівель і споруд за їх заявами, по підрахунку МБТІ виражається в слідуючих ідеальних долях:

1. ідеальна доля 17/50 частин будинковолодіння згідно заяви співвласника міської Ради відповідає: в житловому будинку А-1, з визначенням приміщень.

2. ідеальна доля 33/50 частин будинковолодіння згідно заяви співвласника міської Ради відповідає: в житловому будинку А-2 з визначенням приміщень.

Отже на підставі вказаної довідки Дрогобицька міська рада присвоїла адресу 17/50 часток житлового будинку - квартира АДРЕСА_2 , які в порядку безоплатної приватизації було набуто відповідачами.

Після поділу будинку ОСОБА_5 і Відповідачі стали користуватися діленими приміщеннями оремо, як окремим нерухомим майном з окремими входами. Проте ОСОБА_5 у зв`язку із юридичною необізнаністю не зверталася до органу місцевого самоврядування про присвоєння поштової адреси виділеної їй частини будинку, залишившись співвласником частки будинку, а не самостійно визначеного об`єкта нерухомого майна.Скористатися тепер вказаною довідкою для присвоєння нової поштової адреси виділеної частини будинку, яку позивачка придбала у ОСОБА_5 , як новий набувач майна, не може, так як згідно чинного законодавства такий документ не є підставою для зазначених дій. Крім того, у зв`язку із включенням до загальної площі житлового будинку площі підвалу та мансарди, така змінилася у сторону збільшення, а тому не відповідає довідці від 26.05.1998. Беручи до уваги те, що відповідачі є власниками вже окремо виділеної частини будинку з окремою поштовою адресою, позивачка позбавлена можливості у позасудовий спосіб виділити належну їй частку у вищевказаному житловому будинку в натурі у власність загальною площею 205,4 кв.м, житловою 90,3 кв.м, згідно висновку експерта №10/11 від 28.07.2023.

Ухвалою судді від 21.02.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви.

28.02.2024 позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, долучено Довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості та квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, про що повідомити сторони, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Призначено підготовче судове засідання на 28.04.2024.

28.04.2024 підготовче судове засідання відкладено на 08.05.2024.

08.05.2024 підготовче судове засідання відкладено на 29.05.2024.

29.05.2024 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 27.06.2024.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представником позивача подано заяву про слухання справи у її відсутності та підтримання позову.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_2 подали заяву про слухання справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечили, так як факти, викладені у позові відповідають дійсності.

Відповідач ОСОБА_3 на неодноразові виклики суду не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяви про розгляд справи у її відсутності не подавала. Відтак суд вважає, що розгляд справи можливий за її відсутності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком, укладеного 03.02.2023 між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Радзієвською О.В., ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 33/50 частки житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 264,8 кв.м, житловою - 146,1 кв.м.

Із змісту вказаного Договору вбачається, що ОСОБА_1 належить 33/50 частки житлового будинку «А-1/А-2» та господарські будівлі: гараж літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «в», вбиральня літ. «Г», альтана літ. «Д». огорожа літ «1-6», замощення літ «І- П», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок та господарські споруди розташовані на належній мені земельній ділянці кадастровий номер :01:022:0201.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 28.10.2004 іншими співвласниками квартири АДРЕСА_2 є відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно з Довідкою № 1336, виданою 26.05.1998 КП «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» ОСОБА_5 та міській Раді, як власникам житлового будинку по АДРЕСА_1 щодо розподілу будинку на дві квартири, а також розподіл надвірних будівель і споруд за їх заявами, по підрахунку МБТІ виражається в слідуючих ідеальних долях:

1. ідеальна доля 17/50 частин будинковолодіння згідно заяви співвласника міської Ради відповідає: в житловому будинку А-1, з визначенням приміщень.

2. ідеальна доля 33/50 частин будинковолодіння згідно заяви співвласника міської Ради відповідає: в житловому будинку А-2 з визначенням приміщень.

Отже на підставі вказаної довідки Дрогобицька міська рада присвоїла адресу 17/50 часток житлового будинку - квартира АДРЕСА_2 , які в порядку безоплатної приватизації було набуто відповідачами.

Проте ОСОБА_5 у зв`язку із юридичною необізнаністю не зверталася до органу місцевого самоврядування про присвоєння поштової адреси виділеної їй частини будинку, залишившись співвласником частки будинку, а не самостійно визначеного об`єкта нерухомого майна.

На даний час скористатися вказаною довідкою для присвоєння нової поштової адреси виділеної частини будинку, яку позивачка придбала у ОСОБА_5 , як новий набувач майна, не може, так як згідно чинного законодавства такий документ не є підставою для зазначених дій. Крім того, у зв`язку із включенням до загальної площі житлового будинку площі підвалу та мансарди, така змінилася у сторону збільшення, а тому не відповідає довідці від 26.05.1998.

Згідно з висновком експерта №10/11 від 28.07.2023 можливий варіант розподілу житлового будинку А-1/А-2. 322,5 кв.м, житловою 146,1 кв.м, за наступним варіантом:

«Співвласнику 33/50 ОСОБА_1 пропонуються такі приміщення:

Підвал: підвал літ.«ІІ» площею 5,1кв.м, підвал літ.«ІІІ» площею 2,9кв.м. підвал літ.«ІV» площею 3,3кв.м, підвал літ.«V» площею 6,5кв.м, підвал літ.«VI» площею 16,7кв.м, підвал літ.«VII» площею 3,8 кв.м, підвал літ.«VIII» площею 4,7кв.м. Загальна площа - 43,0 кв.м.

Перший поверх: коридор літ.«2-1» площею 13,5 кв.м, житлова кімната літ.«2- 2» площею 17,8 кв.м, житлова кімната літ.«2-3» площею 9,6 кв.м, житлова кімната літ.«2-4» площею 16,0 кв.м, кухня літ.«2-5» площею 11,2 кв.м, веранда літ.«IV» площею 8,4 кв.м, тамбур літ.«V» площею 1,4 кв.м. Загальна площа - 77,9 кв.м.

Другий поверх: сходова клітка літ.«2-6» площею 6.0 кв.м, коридор літ.«2-7» площею 4,0 кв.м, коридор літ.«2-8» площею 10.8 кв.м, кухня літ.«2-9» площею 6,6кв.м, ванна літ.«2-10» площею 3,0 кв.м, житлова кімната літ.«2-11» площею 22,2 кв.м, житлова кімната літ.«2-12» площею 12,1 кв.м. Загальна площа - 64,7 кв.м.

Мансарда: сходова клітка літ.«2-13» площею 7,2кв.м, житлова кімната літ.«2-14» площею 12,6кв.м. Загальна площа - 19.8 кв.м.

Загальна площа приміщень становить 205,4 кв.м, житлова 90,3 кв.м.

Загальна площа приміщень, які пропонуються співвласнику ОСОБА_6 становлять 205,4 кв.м, що менше від ідеальної частини на 7,45 кв.м.

Крім того, співвласник ОСОБА_1 користується такими господарськими будівлями та спорудами як: сарай літ.«В», сарай літ.«в», вбиральня літ.«Г», альтана літ.«Д», огорожа літ.«3-5», замощення літ.«1-11».

Співвласникам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_2 пропонуються приміщення, якими вони користуються, як власники квартири АДРЕСА_3 ) у даному будинку.

До загальної площі будинку судовим експертом було враховано площі всіх підвальних приміщень, які зазначені у «Відомостях про об`єкт нерухомого майна» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно без розмірів площ, а саме: підвал літ. «І» площею 114,7 кв.м (належний Відповідачам), підвал літ. «II» площею 5,1 кв.м, підвал літ. «III» площею 2,9кв.м, підвал літ. «IV» площею 3,3кв.м, підвал літ. «V» площею 6,5кв.м, підвал літ. «VI» площею 16,7 кв.м, підвал літ. «VII» площею 3,8 кв.м, підвал літ. «VIII» площею 4,7 кв.м, загальною площею - 57,0 кв.м. За рахунок врахування загальної площі даних підвальних приміщень судовий експерт бере до уваги збільшену площу житлового будинку з 264,8кв.м, як вказано у відомостях, до 322,5 кв.м.

Співвласники будинку мають влаштовані окремо входи до будинку та заїзди на свої земельні ділянки, а також мають окремо влаштоване водопостачання, каналізацію, електропостачання, газопостачання, встановлені окремі лічильники.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.

Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.

Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна.

Аналіз змісту статей 356, 367, 364 ЦК України свідчить, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі №336/1136/19, провадження №61-4521св21, які суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Оскільки виділ належної позивачці частки із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна є технічно можливим, належна їй частина будинковолодіння є відокремленою, має свій вхід та комунікації, не має самочинних побудов, а також враховуючи, що інші співвласники не заперечують проти такого виділу, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, 317, 319, 321, 356, 358, 364, 367 ЦК України, суд

ухвалив:

позов задоволити.

Виділити у власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , частку спільного майна, а саме: підвал літ.«II» площею 5,1 кв.м, підвал літ.«ІІІ» площею 2,9 кв.м, підвал літ.«IV» площею 3,3 кв.м, підвал літ.«V» площею 6.5 кв.м, підвал літ.«V» площею 16,7 кв.м, підвал літ.«VII» площею 3,8 кв.м, підвал літ.«VІІІ» площею 4,7 кв.м, коридор літ.«2-1» площею 13,5 кв.м, житлову кімнату літ.«2-2» площею 17,8 кв.м, житлову кімнату літ.«2-3» площею 9,6 кв.м, житлову кімнату літ.«2-4» площею 16,0 кв.м, кухню літ.«2-5» площею 11,2 кв.м, веранду літ.«ІV» площею 8,4 кв.м. тамбур літ.«V» площею 1,4 кв.м, сходову клітку літ.«2-6» площею 6,0 кв.м, коридор літ.«2-7» площею 4,0 кв.м, коридор літ.«2-8» площею 10,8 кв.м, кухню літ.«2-9» площею 6,6 кв.м, ванна літ.«2-10» площею 3,0 кв.м, житлову кімнату літ.«2-11» площею 22,2 кв.м,. житлову кімнату літ.«2-12» площею 12,1 кв.м, сходову клітку літ.«2-13» площею 7,2 кв.м, житлову кімнату літ.«2-14» площею 12,6 кв.м, які в сукупності складають житловий будинок літ.«А-2», загальною площею 205,4 кв.м, житловою площею 90,3 кв.м, а також господарські будівлі та споруди: сарай літ.«В», сарай літ.«в», вбиральня літ.«Г», альтана літ.«Д», огорожа літ.«3-5», замощення літ,«І-І», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.06.2024.

Суддя О.Б. Нагірна