Справа № 203/4290/22
Провадження № 2/0203/108/2024
УХВАЛА

29 серпня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді - Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сядро Г.Г.,

за участі:

відповідача-1 - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання відповідача-1 про залишення позовної заяви без розгляду, заявлене в усній формі, в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Щетілова Ольга Валеріївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Василенко Валерій Миколайович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (далі - відповідач-1), ОСОБА_3 (далі - відповідач-2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Щетілова Ольга Валеріївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Василенко Валерій Миколайович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Ухвалою суду від 14.11.2022 року, справа №203/4290/22, провадження №2-з/0203/104/2022, було частково задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі та заборонено державним реєстраторам, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, іпотека, передача в оренду, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень, загальною площею 369,8кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); заборонено державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку, вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством України), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення позову в цивільній справі № 203/4290/22 щодо нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень, загальною площею 369,8кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), а у задоволенні іншої частини вимог заяви - відмовлено.

Ухвалою суду від 28.12.2022 року було відкрито провадження в цивільній справі, призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.03.2023 року, справа №203/4290/22, провадження №22-ц/803/3017/23, було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та змінено ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2022 року, виключено з абзацу другого резолютивної частини ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2022 року слова: «передача в оренду, найм», в решті ухвалу залишено без змін.

Чергове підготовче судове засідання було призначене судом на 29.08.2024 року, в яке з`явився відповідач-1.

Інші учасники справи не з`явились у підготовче засідання 29.08.2024 року, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Позивач та (або) її представник повторно не з`явились у чергове підготовче судове засідання 29.08.2024 року без поважних причин.

При цьому попередньо 01.08.2024 року представник позивача подала до суду необґрунтовану письмову заяву про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 01.08.2024 року об 11:30 годині, у зв`язку з незадовільним станом здоров`я (реабілітація після хірургічного втручання), та повідомила, що документи на підтвердження цієї обставини будуть надані додатково. Проте така заява була направлена на адресу суду засобами електронного зв`язку з адреси електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не є офіційною адресою електронної пошти представника позивача - адвоката Капран І.В. Крім того, така заява не була підписана кваліфікованим електронним підписом представника позивача - адвоката Капран І.В. та була передана суду вже після проведення підготовчого судового засідання, а представник позивача згодом так і не надала суду доказів поважності причин неприбуття у чергове підготовче засідання, в яке не прибула. Тому така заява про відкладення судового засідання не враховується судом та причини неприбуття представника позивача у чергове підготовче засідання суд вважає неповажними, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України.

Позивач також була повідомлена судом про час, дату та місце проведення підготовчих засідань засобами телефонного та поштового зв`язку, що підтверджується довідками про доставку смс-повідомлень на номер телефону позивача, вказаний у позовній заяві, та конвертами з поштовими вкладеннями, що повернулись з адреси позивача з відмітками пошти: «Повернення за закінченням терміну зберігання». При цьому особисто від позивача до суду не надходило будь-яких заяв чи клопотань щодо участі у підготовчих судових засіданнях. Безпосередню участь у судових засіданнях зі сторони позивача брала представник позивача - адвокат Капран І.В. та повідомлень щодо припинення повноважень представника позивача до суду не надходило.

Відповідач-2 не повідомив суду причини неприбуття у підготовче засідання, не подав до суду будь-яких заяв чи клопотань щодо участі у підготовчому засіданні.

Треті особи подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Під час підготовчого засідання 29.08.2024 року відповідач-1 заявив суду усне клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та зазначив, що позивач та її представник неодноразово не з`являються у підготовчі судові засідання, втратили інтерес до справи, тому просив суд залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 .

У період з 02.09.2024 року до 27.09.2024 року суддя Ханієва Ф.М. перебувала у щорічній основній відпустці.

Суд, заслухавши думку відповідача-1, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

Суд зазначає, що згідно з положеннями частин 1-6, 8 ст. 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик .

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Відповідно до положень частин 1-5 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності в адресата електронного кабінету судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 131 ЦПК Україна, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень частин 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8 ст. 14 ЦПК України, у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів.

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Якщо реєстрація електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

В умовах воєнного чи надзвичайного стану у разі знеструмлення електромережі суду чи настання інших обставин, які унеможливлюють функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, суд може вручати особі, яка зареєструвала електронний кабінет, будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, у паперовій формі.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Особливості використання електронного підпису або іншого засобу електронної ідентифікації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з положеннями статей 43, 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 28.10.2021 року, справа №465/6555/16-ц, наголосив на тому, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 року у справі №465/205/17, провадження № 61-9536св21.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.03.2021 року у справі № 558/9/18, провадження № 61-13892св20, законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі.

Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи. Так, позивач, будучи обізнаною про можливість розгляду справи без її участі, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала, чим умисно затягувала розгляд справи та позбавляла суд можливості ухвалити рішення по суті заявлених вимог. Разом з тим, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина 2 ст. 257 ЦПК України), тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вбачається.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.09.2021 року, справа № 465/205/17, провадження №61-9536св21.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Отже, праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (постанови Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі №643/856/15-ц (провадження №61-8953св20), від 21 грудня 2020 року у справі №484/146/16-ц (провадження №61-3299св20).

Аналіз викладених вище норм ЦПК України, з урахуванням судової практики Верховного Суду, ЄСПЛ, встановлених обставин щодо належного повідомлення сторони позивача та реалізації позивачем процесуального права на участь у судових засіданнях, вказує, що позивачу та його представнику було відомо про підготовчі судові засідання, та вони були повторно належним чином повідомленими про дати, час та місце проведення підготовчих засідань.

Представник позивача - адвокат Капран І.В., відповідно до вимог ст. 14 ЦПК України, зобов`язана зареєструвати свій електронний кабінет в системі «Електронний суд» або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами. Однак, позивач та/або його представник до суду повторно не з`явились без поважних причин, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали, а неявка сторони позивача у підготовчі засідання перешкоджає вирішенню заяв та клопотань учасників справи на стадії підготовчого провадження, зокрема, клопотання сторони позивача про призначення судової експертизи, за її відсутності.

При цьому суд зазначає, що представник позивача попередньо подала до суду необґрунтовану письмову заяву про відкладення судового розгляду справи, не подавши доказів на підтвердження вказаних у ній тверджень. Тим більше, що клопотань про проведення судових засідань в режимі відеоконференції в порядку ст. 212 ЦПК України від сторони позивача до суду не надходило.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_2 слід залишити без розгляду на підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, що унеможливлює розгляд позовної заяви по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

При цьому питання повернення судового збору у разі залишення позову без розгляду регулюється ст. 142 ЦПК України. Вказаною нормою не передбачено повернення позивачу судового збору у разі повторного неприбуття позивача у судові засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

З аналізу змісту ст. 142 ЦПК України та ст. 7 Закону України «Про судовий збір» виходить, що у разі залишення позову без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивача у судові засідання, судовий збір, сплачений при його поданні, позивачу не повертається.

Також відповідно до ч. 1, частин 4-10 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Аналіз викладеної вище норми ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що застосовані заходи забезпечення позову можуть бути скасовані ухвалою суду у випадку залишення позову без розгляду, про що суд вказує у відповідному судовому рішенні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення позивачу судового збору та необхідність скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою суду від 14.11.2022 року.

Керуючись ст. ст. 13, 43, 44, 257, 261, 263, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача-1 про залишення позовної заяви без розгляду, заявлене в усній формі, в цивільній справі №203/4290/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Щетілова Ольга Валеріївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Василенко Валерій Миколайович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу - задовольнити повністю.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Щетілова Ольга Валеріївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Василенко Валерій Миколайович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення без розгляду позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2022 року, з урахуванням постанови Дніпровського апеляційного суду від 09.03.2023 року, в цивільній справі №203/4290/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Щетілова Ольга Валеріївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Василенко Валерій Миколайович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Скасувати заборону державним реєстраторам, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, іпотека, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень, загальною площею 369,8 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Скасувати заборону державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження записів про іпотеку, вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством України), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення позову в цивільній справі №203/4290/22 щодо нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень, загальною площею 369,8 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 03.10.2024 року.

Суддя Ф.М. Ханієва