Справа №295/9442/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про повернення позовної заяви

26.06.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2011 року народження.

Ухвалою суду від 19.06.2024 позовну заяву залишено без руху.

Підставою залишення позовної заяви без руху слугували ряд недоліків останньої: незазначення всіх визначених ч. 3 ст. 175 ЦПК України реквізитів, а саме місця проживання відповідача; незалучення до участі у справі в якості третьої особи орган опіки та піклування, що мав бути представлений належною юридичною особою; незасвідчення належним чином долучених до позовної заяви додатків; відсутність посилань на докази, що відповідач є батьком дитини ОСОБА_3 , 2011 року народження( сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі), а також посилань на докази, що підтверджували б факт проживання дитини разом з позивачем.

Окремо в ухвалі звернуто увагу позивача на тому, що відсутність інформації, визначеної ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме - місце проживання чи перебування відповідача, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти відповідача позбавляє суд можливості на виконання ст. 187 ЦПК України здійснити запит на отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача, а також прямо впливатиме на юрисдикційну підсудність даної справи. Вказано про необхідність зазначення останньої відомої адреси місця реєстрації/проживання відповідача.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху було направлено позивачу в день її постановлення - 19.06.2024.

25.06.2024 судом отримано заяву про усунення недоліків, у якій позивач повідомила про відсутність у неї електронного кабінету, а також повідомила, що останнім відомим місцем проживання відповідача був гуртожиток Житомирської установи виконання покарань №8 без зазначення адреси місцязнаходження, просила у такій заяві залучити орган опіки та піклування, не конкретизуючи який саме та не зазначивши всіх передбачених ст. 175 ЦПК України необхідних реквізитів щодо сторони у справі.

До заяви долучила додатки, що завірені належним чином.

Разом з тим, на підтвердження посилань на докази, що підтверджували б факт проживання дитини разом з позивачем, ОСОБА_4 долучила заяви свідків підтверджуючи згадуваний факт.

Враховуючи, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, не є належним та допустимим доказом на підтвердження того, що відповідач є батьком дитини ОСОБА_3 , 2011 року народження, свідоцтво про народження дитини, позивачу слід було долучити витяг з актового запису про народження дитини, зі змісту якого вбачалась би підстава реєстрації відповідача батьком.

Крім цього, позивачем не зазначено ні в позовній заяві, ні у заяві про усунення недоліків інформації про зареєстроване місце проживання/перебування відповідача ОСОБА_2 (поштового індексу, відповідної адреси), що позбавляє суд можливості на виконання ст. 187 ЦПК України здійснити запит на отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача, а також визначити юрисдикційну підсудність даної справи.

Як зазначалося вище, позивачем не залучено до участі у справі в якості третьої особи орган опіки та піклування.

Таким чином, у визначений судом строк позивачем не в повному обсязі усунуто недоліків, зазначених в ухвалі від 19.06.2024. Уточнену позовну заяву з виправленими недоліками в кількості осіб які мають приймати участь у розгляді справи суду не надано.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, в кожному випадку позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, оскільки наявність недоліків, визначених в ухвалі суду від 19.06.2024 перешкоджає відкриттю провадження у справі, позивачем вони не усунуті у визначені судом строки, суд дійшов висновку про необхідність повернення заяви заявнику у зв`язку з не усуненням недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторно звернутися до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26 червня 2024 року.

Суддя Л.М. Чішман