Справа № 545/878/24
Провадження № 2/545/1054/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2024 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Путрі О.Г.,

при секретарі Литвинову В.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6 , після смерті якого залишилося спадкове нерухоме майно, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що з поданих нотаріусу правоустановлюючих документів, оформлених на ім`я спадкодавця, не має можливості встановити склад спадкового майна, так як домоволодіння відносилося до колгоспного двору, у зв`язку з чим постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.08.2021 р. за № 196/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Просила визнати право власності на 1/9 ідеальну частку будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 ; визнати право власності на 1/3 ідеальну частку будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 08.03.2024 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 04.07.2024 року підготовче засідання по справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, як вбачається із позову прохали розгляд справи проводити за їх відсутності (а.с. 9).

Відповідачі у судові засідання 18.07.2024, 09.10.2024 не з`явилися, будучи належним чином повідомленими відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, шляхом направлення на адресу відповідача судових повісток про виклик до суду (а.с. 128-130, 139-143).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_6 (а.с.20, 21-27), після смерті якого залишилося спадкове нерухоме майно.

До складу спадщини після спадкодавця входить частина житлового будинку, що розташований за адресою: : АДРЕСА_1 . Право власності спадкодавця підтверджено свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, що видане виконкомом Микільської сільської ради народних депутатів від 14.09.1988 року, на підставі рішення виконкому Полтавської районної сільської Ради народних депутатів №302 від 25.08.1988 року (а.с. 40).

Право власності зареєстровано за №13 в книгу №1 від 10.10.1988 року, що доводиться реєстровим написом на свідоцтві (зворот а.с.40) та листом ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 16.08.2021 року за №9489 (а.с. 41).

Відповідно до вказаного свідоцтва на право власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору.

Згідно виписки з погосподарської книги, за 1991- 1995 роки, Терешківської сільської радим Полтавського району Полтавської області від 22.01.2024 року №59/02.8-17, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , обліковується за гр. ОСОБА_6 , разом з яким зареєстрована (Кривохат) ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с. 44).

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України УРСР 1963 року (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності (ст.112 ЦК, відповідно до якої майно може належати на праві спільної власності двом або кільком громадянам), тобто без визначення часток.

Згідно ч.1, 2 ст.123ЦК УРСР 1963року (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розмір частки члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 року, коли введений в дію Закон України «Про власність».

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в пп. а), б) п. 6 Постанови № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Тобто, спірний жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудам мав статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Станом на 1991 р. у колгоспному дворі проживали ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 . Вони мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сім`єю в даному колгоспному дворі. Після набрання чинності Законом України «Про власність» вони стали співвласниками жилого будинку по 1/3 частині.

Таким чином, ОСОБА_1 , набула права власності на 1/3 частку будинку. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, позивачка своє право власності не оформила та в бюро технічної інвентаризації не зареєструвала.

У зв`язку з чим, вимога позивача про визнання права власності на 1/3 ідеальну частку будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 як члена колгоспного двору підлягає задоволенню.

Згідно ст.1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261, ч.1 ст.1266 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно з ст.ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

З метою оформлення спадкових прав на нерухоме майно в порядку спадкування після батька позивач звернулася до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області - Троцької О.А. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.08.2021 р. за №196/02-31, оформлення спадкових прав є неможливим з огляду на те, що з поданих нотаріусу правоустановлюючих документів, оформлених на ім`я спадкодавця, не має можливості встановити склад спадкового майна (а.с. 51-52).

Відповідно до вказаної вище постанови нотаріуса, заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 до нотаріуса подали:

- дочка - ОСОБА_1 (позивач) в порядку ст.1269 ЦК України;

- онука - ОСОБА_5 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 08.04.2005р. (а.с. 34) ), яка приймає спадщину за правом представлення після смерті свого батька (сина спадкодавця) ОСОБА_8 , згідно норм ст.1266 ЦК України.

Онука - ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 14.05.2013р. (а.с. 35) ), прийняла спадщину за правом представлення після смерті свого батька (сина спадкодавця) ОСОБА_8 , згідно норм ст.1266 ЦК України та норм ч.4 ст. 1268 ЦК України.

ОСОБА_8 був сином - ОСОБА_6 , що доводиться копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 14.12.1971 року (а.с. 28).

ОСОБА_8 , помер - ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.07.2014р. серія НОМЕР_4 (а.с. 29).

На момент смерті ОСОБА_8 (син спадкодавця та член колгоспного двору) був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним були зареєстровані: - дружина ОСОБА_3 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_5 (а.с. 30) ); дочка ОСОБА_4 ; дочка ОСОБА_5 (а.с. 31).

Таким чином, неповнолітні на час відкриття спадщини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є спадкоємцями після померлого ОСОБА_8 на підставі ч.4 ст.1268 ЦПК України (а.с. 31).

Спадкова справа після ОСОБА_8 заведена за №56643492 від 13.10.2014 року (а.с. 94).

Відповідно до довідки № 22/02.8-17 від 22.01.2024 року, на момент смерті спадкодавець - ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, разом з ним були зареєстровані:

- дочка позивачки та онука померлого - ОСОБА_9 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_6 від 25.06.1996 року (а.с. 39) );

- дружина померлого - ОСОБА_2 (свідоцтво про одруження серія НОМЕР_7 від 26.10.1999 року (зворот а.с. 38) ),

- позивач - ОСОБА_1 ;

- син позивача та онук померлого - ОСОБА_10 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_8 від 20.08.1998 року (зворот а.с. 39).

Померлий син спадкодавця, якби був живим на час відкриття спадщини, спадкував частку в розмірі 1/9. Виходячи з цього, його діти спадкують по 1/18 часток. З наведеного слідує, що спадщину після спадкодавця ОСОБА_6 прийняли в рівних частках: дружина - ОСОБА_2 ; дочка - ОСОБА_1 ; в порядку представлення після ОСОБА_8 , його частку, онука - ОСОБА_5 та онука - ОСОБА_4 .

Таким чином, після ОСОБА_6 , його дружина - ОСОБА_2 прийняла спадщину згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки є спадкоємцем після померлого на підставі ст.1261 ЦК України, донька ОСОБА_1 прийняла спадщину в порядку ст.1269 ЦК України, оскільки є спадкоємцем після померлого на підставі ст.1261 ЦК України, онуки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийняли спадщину в порядку ст.1269 ЦК України, оскільки є спадкоємцями після померлого на підставі ст.1266 ЦК України

Оскільки частка ОСОБА_6 у праві власності на будинок становить - 1/3, то після успадкування спірного нерухомого майна спадкоємцями першої черги за законом частки майна за спадкоємцями розподіляються наступним чином: - дружина - ОСОБА_2 - 1/9; дочка - ОСОБА_1 - 1/9; онука - ОСОБА_5 - 1/18 та онука - ОСОБА_4 - 1/18.

Відповідно ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки.

Згідно із ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У пункті 23 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/9 ідеальну частку будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Таким чином, оскільки позивач являється спадкоємцем за законом після померлого, відповідно за нею можливо визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12,13,81,259,263-265,352 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/3 ідеальну частку будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 як члена колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/9 ідеальну частку будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 .

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. Г. Путря