Справа № 146/561/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2024 р. селище Томашпіль Вінницької області

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Пилипчук О.В. ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про визнання бездіяльності та вчинити дію

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання бездіяльності та вчинити дію.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 18 листопада 2024 року, головуючим суддею визначено Пилипчука О.В.

Відповідно до п. 2.4.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішеннями Ради суддів від 26 листопада 2010 року № 30, після автоматизованого розподілу судових справ автоматизованою системою відповідальна особа суду не пізніше наступного робочого дня передає судові справи визначеному автоматизованою системою головуючому судді (судді-доповідачу).

На виконання наведених положень, зазначена справа передана головуючому судді 18 листопада 2024 року.

Суддя, вивчивши матеріали поданої заяви на предмет дотримання заявником загальних вимог цивільного процесуального законодавства, щодо форми звернення до суду приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Згідно з ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Отже, заява повинна бути підписана або безпосередньо заявником, або його представником, із зазначенням хто саме підписав позовну заяву.

Згідно правової позиції викладеної в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 930/191/23 належним виконанням вимог процесуального закону щодо підписання письмового документа є здійснення особою підпису після основного тексту цього документа чи відомостей про його додатки (у разі їх наявності), що свідчитиме про дійсне схвалення автором документа його тексту та унеможливить спотворення його змісту. Такий підхід запобігатиме зловживанню заявником своїми процесуальними правами в частині оспорення юридичної сили документа (його підписання чи непідписання), а також усуватиме сумніви в інших учасників відповідних правовідносин щодо правових наслідків подання такого документа.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про визнання бездіяльності та вчинити дію вбачається, що вона не підписана заявником, зокрема не містить її підпису під текстом заяви або під відміткою про наявність додатків.

Відповідно до пункту 5.22. Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2020), затвердженого наказом державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01 липня 2020 року № 144, підпис розміщують під текстом документа або під відміткою про наявність додатків.

Суд звертає увагу, що наявний запис у лівому верхньому куті титульної сторінки заяви за своєю суттю є візуванням документів, а не їх підписанням (див. ДСТУ 4163:2020).

Виклад заяви ОСОБА_1 здійснено на двох сторінках, підпис заявника розташовано у лівому верхньому куті її першої сторінки до початку викладу її змісту, що не дозволяє зробити однозначний висновок про те, що зміст та вимоги заяви вчинені та підтримуються цією особою.

Під текстом поданої ОСОБА_1 заяви підпис відсутній.

Верховний Суд у складі суддів Касаційного цивільного суду неодноразово викладав висновок про визнання неподаними та повернення заявнику касаційної скарги, у зв`язку з тим, що касаційна скарга не підписана заявником не містить його підпису під текстом касаційної скарги або під відміткою про наявність додатків. Також зазначав, що наявний запис у лівому верхньому куті титульної сторінки касаційної скарги за своєю суттю є візуванням документів, а не їх підписанням (справа № 128/905/22, справа № 127/8793/22, справа № 128/905/22, справ № 128/2721/21, справа № 128/2655/22, справа № 930/814/22, справа № 128/2721/21, справа № 128/454/23) та інших.

Як зазначалося вище, пунктом першим частини четвертої статті 185 ЦПК України визначено, що заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи те, що заява не підписана особою, яка її подала, то за таких обставин заяву слід повернути заявнику.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Таким чином, повернення заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаної вище невідповідності вимогам закону, заявник ОСОБА_1 має право повторного звернення до суду із заявою.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання бездіяльності та вчинити дію - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. В. Пилипчук