Справа № 346/492/23
Провадження № 2/346/126/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю: секретаря Вербіщук О.Д.,

представника позивача адвоката Поляка П.П.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачки адвоката Чобанюка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ транспортного засобу як об`єкта права спільної сумісної власності подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: АТ "Райффайзен Банк Аваль", про визнання кредитних коштів такими, що використані в інтересах подружжя сторін, та здійснення поділу вказаних боргових зобов`язань,

В С Т А Н О В И В:

в обгрунтування позовної вимоги за первісним позовом представник ОСОБА_2 зазначає, що 02.08.2014 року між сторонами укладено шлюб. За рахунок спільних коштів подружжя сторонами придбано у власність транспортний засіб «MERCEDES-BENZ Sprinter 316 CDI», номер шасі: « НОМЕР_1 », реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 », 2016 року випуску. Право власності на вказаний автомобіль зареєстроване за відповідачкою за первісним позовом ОСОБА_1 . Таким чином, набутий подружжям сторін вказаний транспортний засіб є об?єктом спільного сумісного майна цього подружжя. Отже, позивач за первісним позовом ОСОБА_2 має право на 1/2 (одну другу) частину вказаного автомобіля. У добровільному порядку домовитись про порядок поділу цього майна сторони не мають можливості, адже відповідачка перебуває за межами України, що унеможливлює укладення з нею договору про порядок поділу та користування даним транспортним засобом.

На підставі наведеного представник ОСОБА_2 просить визнати за останнім в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на (одну другу) частку вказаного транспортного засобу.

17.03.2023 року представником відповідачки ОСОБА_1 подано зустрічну позовну заяву (до суду надійшла 20.03.2023 р.). В останній зазначено, що вказаний транспортний засіб, що є об`єктом спільного сумісного майна подружжя, був придбаний сторонами за кредитні кошти, отримані ОСОБА_1 у АТ "Райффайзен Банк Аваль".

Так, відповідно до даних свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу «MERCEDES-BENZ Sprinter 316 CDI», номер шасі: « НОМЕР_1 », реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 », 2016 року випуску, зареєстрований 24.01.2020 року за ОСОБА_1 .

Однак, до здійснення вказаної реєстрації, а саме 20.01.2020 р. з метою придбання вказаного транспортного засобу між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено договір (заяву договір) №014-RO-82-43025150 про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою».

Відповідно до п.1.2 вказаного договору (заяви договору) зазначений банк зобов`язався надати ОСОБА_1 як клієнту кредит в сумі 452 111, 54 грн., а клієнт зобов`язалася повернути зазначеному банку кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами.

Згідно з п.1.2.2 даного договору строк отриманого кредиту становить 48 місяців, тобто з 20.01.2020 р. по 20.01.2024 року.

Пунктом 1.2.3 цього договору передбачено, що процентна ставка фіксована та становить 27,10% річних (може бути змінена за згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди до заяви-договору або в порядку та на умовах, передбачених цією заявою - договором).

Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.11.2022 року шлюб між сторонами розірвано. Несплачена заборгованість за вказаним кредитним договором на вказану дату становила 307 814, 60 грн.

Станом на 17.03.2023 року (тобто на час звернення сторони ОСОБА_1 з даним зустрічним позовом) несплачена заборгованість за кредитом складала 315 659, 77 грн.

Отже, представник ОСОБА_1 вважає, що у випадку, якщо один з подружжя отримує у власність майно (грошові кошти) внаслідок укладення кредитного договору, договору позики тощо, у другого з подружжя за певних умов може виникати зобов`язання щодо повернення таких грошових коштів разом із чоловіком/дружиною, який (яка) уклали вказані договори (солідарний боржник). Окрім цього, наявність боргових зобов`язань подружжя враховується під час поділу майна в судовому порядку.

Враховуючи вищевказане, представник ОСОБА_1 просив визнати грошові кошти, отримані за вказаним кредитним договором, такими, що використані в інтересах подружжя сторін, а також здійснити поділ вказаних боргових (кредитних) зобов`язань.

14.05.2024 року, представник позивачки представник ОСОБА_1 подав заяву про відмову від частини позовних вимог. В цій заяві вказано, що оскільки позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 станом на вказану дату не повернула в повному обсязі отриманий кредит, то вона не має права на регресну вимогу до ОСОБА_2 в порядку ст.544 ЦК України, яка передбачає, що боржник, який виконав солідарний обов?язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Зазначена компенсація може бути стягнута лише у разі погашення за особисті кошти кредитної заборгованості.

Тому представник ОСОБА_1 вказує, що позивачка відмовляється від частини позовних вимог, а саме від вимоги про здійснення поділу у рівних частках між сторонами вказаних боргових зобов`язань, які виникли за вказаним кредитним договором від 20.01.2020 р. Таким чином, представник ОСОБА_1 підтримує лише позовну вимогу, заявлену в зустрічному позові про визнання отриманих ОСОБА_1 кредитних коштів такими, що використані в інтересах сім?ї, та є спільним борговим зобов?язанням колишнього подружжя сторін.

В даній заяві від 14.05.2024 р. представник ОСОБА_1 не просить закрити провадження в справі в частині зазначеної позовної вимоги, від якої він відмовився. Тому суд розцінює подану заяву як заяву про зменшення позовних вимог за зустрічним позовом. При цьому суд бере до уваги, що до зустрічного позову долучено документ про сплату судового збору в розмірі 1 578, 30 грн., тобто лише за одну позовну вимогу майнового характеру, і ставка судового збору складає 1 % від (однієї другої) частини суми не повернутого кредиту, і така частка станом на 17.03.2023 р. (час подачі зустрічного позову) складала 157 829, 88 грн., про що вказано в даному позові (т.1 , а.с.65-67).

З наведених підстав суд не приймає окремого рішення про закриття провадження в частині позовної вимоги, від якої відмовився представник ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 , адвокат Поляк П.П. первісний позов підтримав із вказаних підстав, а позовну вимогу, заявлену в зустрічному позові, не визнав з підстав, вказаних у поданому 05.06.2023 р. відзиві на зустрічну позовну заяву. В даному відзиві вказано, що сторона ОСОБА_2 категорично не погоджується з твердженнями, викладеними в зустрічному позові, про те, що спірний транспортний засіб придбаний за кредитні кошти, адже це майно придбане за кошти, виручені сторонами від продажу їх попереднього автомобіля марки «Nissan Primastar», 2004 року випуску, який був відчужений відповідачем у 2019 р. Крім того, сторони мали достатньо власних заощаджень.

При цьому слід врахувати, що сума отриманого ОСОБА_1 кредиту значно перевищує вартість спірного транспортного засобу, і в зазначеному кредитному договорі відсутні будь-які вказівки про те, що кредит надається саме для придбання автомобіля.

Крім того, відповідно до боргової розписки сторони придбали у 2019 році із розстроченням платежів житловий будинок та земельну ділянку, а також неодноразово відпочивали за кордоном. Вказані обставини свідчать про достатній рівень матеріального забезпечення сторін і про відсутність потреби використовувати ними кредитні кошти на придбання спірного транспортного засобу. Натомість, на думку представника ОСОБА_2 , кредитні кошти ОСОБА_1 використовувала для своєї власної діяльності як торговий агент фармацевтичної компанії «ПроФарма». Зокрема, ОСОБА_1 викуповувала в аптеках поставлений нею ж товар з метою підняття плану їх продажу , що впливало на рівень заробітної плати ОСОБА_1 . При цьому їй не було відомо, що наявні в сторін грошові кошти ОСОБА_2 вже використав на придбання спірного автомобіля.

Представник ОСОБА_2 також зазначив, що останній не був поручителем за виконання ОСОБА_1 взятих зобов`язань за вказаним кредитним договором, а також не давав згоди на укладення нею цього договору.

Тому представник ОСОБА_2 просить первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 , адвокат Чобанюк М.М. первісний позов визнав, а зустрічний позов підтримав із вказаних у останньому підстав, з урахуванням зменшення 14.05.2024 року позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні 14.06.2024 року надала особисті пояснення в режимі відео конференції, вказавши, що вона перебуває на території США та підтверджує викладені в зустрічному позові обставини. Зокрема, ОСОБА_1 пояснила, що спірний транспортний засіб придбано за отримані нею кредитні кошти, оскільки у сторін не було достатніх для такого придбання власних коштів, враховуючи як кошти, виручені від продажу попереднього автомобіля, так і наявні заощадження. Тому ОСОБА_1 просить зустрічний позов задовольнити.

Суд, заслухавши вказаних учасників, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 02.08.2014 року того дня сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 328. Дошлюбних прізвищ у зв`язку з укладенням шлюбу сторони не змінювали (том 1,а.с.10).

Судом також встановлено, що 20.01.2020 року між акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено заяву - договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-43025150 від 20.01.2020 року (том 1, а.с.74-77).

Відповідно до п.1.2 вказаного договору зазначений банк зобов`язався надати ОСОБА_1 як клієнту кредит в сумі 452 111,54 грн., а клієнт зобов`язалася повернути зазначеному банку кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами.

Згідно з п.1.2.2 даного договору строк отриманого кредиту становить 48 місяців, тобто з 20.01.2020 р. по 20.01.2024 року.

Пунктом 1.2.3. цього договору передбачено, що процентна ставка фіксована, та становить 27,10% річних (може бути змінена за згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди до заяви-договору або в порядку та на умовах, передбачених цією заявою - договором).

Судом встановлено, що відповідно до даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , транспортний засіб "MERCEDES BENZ Sprinter 316 CDI", номер шасі НОМЕР_5 , державний номерний знак " НОМЕР_6 ", 2016 року випуску зареєстрований за ОСОБА_1 (том 1, а.с.11).

Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.11.2022 року, яке набрало законної сили 03.12.2022 р., шлюб між сторонами розірвано (т.1, а.с. 104).

Згідно з положеннями ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Отже, судом встановлено і цього не оспорює жодна зі сторін, що спірний транспортний засіб набутий подружжям сторін в період їх шлюбу. Тому відповідно до правил ч.1 ст.60 СК України це майно є об`єктом права спільної сумісної власності вказаного подружжя. В силу правил ч.1 ст.70 СК України частки кожного з подружжя у даному майні рівні.

Таким чином, первісний позов підлягає повному задоволенню, враховуючи також і те, що стороною ОСОБА_1 визнається первісний позов, що відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України є також підставою для задоволення позову.

Отже, суд визнає в порядку поділу спільного майна подружжя за кожною зі сторін право власності на 1/2 (одну другу) частку вище вказаного транспортного засобу. У зв`язку із цим припиняється право спільної сумісної власності колишнього подружжя сторін на вказане майно.

Щодо вирішення позовної вимоги за зустрічним позовом, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень частин 2 та 4 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (ч.2 цієї статті). Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (ч.4 даної статті)

Як вказано вище, 20.01.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено вказаний кредитний договір, а 24.01.2020 р., тобто невдовзі після укладення вказаного договору, сторонами набуто спірний транспортний засіб.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про розміри заробітків (доходів) сторін.

Згідно з даними довідки Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-7) дохід ОСОБА_1 за 2017 рік становив 38 400 грн.; за 2018 рік - 283 825, 37 грн.; за 2019 рік - 617 949, 67 грн. (том 1, а.с.100-102).

Відповідно до відповіді Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 23.01.2024 року загальний розмір доходів ОСОБА_2 за період 2017 - 2019 роки, тобто за 3 роки, становив 295 215, 21 грн. Дохід цієї особи за І-й квартал 2020 р. відсутній (т.2, а.с.105).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у своїх поясненнях підтвердили ті факти, що восени 2019 року до кожної зі свідків зверталася ОСОБА_1 з проханням позичити їй грошові кошти у сумі 10000-15000 доларів США для придбання нового автомобіля, який був необхідний її чоловіку ОСОБА_2 для провадження свого бізнесу, пов`язаного із розведенням собак. Однак, кожна зі свідків відмовила ОСОБА_1 у такій позиці, оскільки не змогли позичити таку значну суму грошових коштів. Також вказані свідки зазначили, що в подальшому їм стало відомо, що кредит оформляла саме ОСОБА_1 , оскільки її доходи були вищими, ніж доходи її чоловіка ОСОБА_2 , і за ці кошти сторонами придбано транспортний засіб, а саме мікроавтобус білого кольору, яким продовжує фактично користуватися ОСОБА_2 .

На підставі наведених доказів суд вважає спростованими доводи представника ОСОБА_2 про те, що спірний автомобіль був придбаний не за кредитні кошти, адже стороною ОСОБА_2 не надано достатніх доказів, які б свідчили про те, що станом на 24.01.2020 р. сімейний бюджет колишнього подружжя сторін давав їм можливість придбати цей автомобіль без використання кредитних коштів. Крім того, за наслідками судового розгляду стороною ОСОБА_1 доведено, що отримані кредитні кошти були використані саме в інтересах сім`ї сторін, адже стороною ОСОБА_2 не заперечено того факту, що спірним автомобілем користувався з дати його придбання і продовжує користуватися ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 останні роки перебуває на території США.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_2 на час ухвалення даного рішення не оспорювався в порядку ч.2 ст.65 СК України укладений ОСОБА_1 кредитний договір як такий, що укладений нею як другим із подружжя без згоди ОСОБА_2 як її чоловіка, адже цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Крім того, суду не надано жодних доказів і про те, що вказаний договір оспорювався (оспорюється ) стороною ОСОБА_2 в іншому порядку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимога про визнання кредитних коштів, отриманих ОСОБА_1 за кредитним договором № 014-RO-82-43025150 від 20.01.2020 року, такими, що використані в інтересах сім`ї сторін, підлягає задоволенню.

Вимога про визнання вказаного кредитного зобов`язання спільним борговим зобов`язанням в рівних частках колишнього подружжя не підлягає самостійному вирішенню, адже вона випливає з вимоги про визнання вказаних кредитних коштів такими, що використані в інтересах сім`ї сторін, а також з відповідних положень сімейного законодавства.

Таким чином, вимоги за зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат за клопотанням представників сторін буде вирішуватися на підставі відповідних заяв, поданих після ухвалення даного рішення.

На підставі наведеного, ст.ст.60, 65, 69, 70 СК України, керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

первісний позов задовольнити.

Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , жителем АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 (одну другу) частку транспортного засобу марки "MERCEDES- BENZ Sprinter 316 CDI", номер шасі: НОМЕР_5 , реєстраційний номер " НОМЕР_6 ", 2016 року випуску.

Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , жителем АДРЕСА_2 , право власності на 1/2 (одну другу) частку транспортного засобу марки "MERCEDES- BENZ Sprinter 316 CDI", номер шасі: НОМЕР_5 , реєстраційний номер " НОМЕР_6 ", 2016 року випуску.

Припинити право спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на транспортний засіб марки "MERCEDES- BENZ Sprinter 316 CDI", номер шасі: НОМЕР_5 , реєстраційний номер " НОМЕР_6 ", 2016 року випуску.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Визнати кредитні кошти в загальному розмірі 452 111 гривень 54 копійок, отримані за кредитним договором №014-RO-82-43025150 від 20.01.2020 року, укладеним між акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» як кредитором та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , жителькою АДРЕСА_2 , як боржником такими, що використані в інтересах колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , жителя АДРЕСА_1 .

В іншій частині вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 відмовити у зв`язку з безпідставністю цих вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційногоперегляду.

Повний текст рішення виготовлено 24.06.2024 року.

Суддя: Калинюк О. П.