Справа № 352/1156/18
Провадження № 6/352/46/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої-судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Калинюк Роман Степанович, про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,

у с т а н о в и в :

Представник заявниці звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, яке встановлене постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 352/1156/18.

Заява обґрунтована тим, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 17.12.2018 задоволено подання головного державного виконавця Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Гаєвського В. В. щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до повної сплати заборгованості. На даний час на виконанні в Івано-Франківському ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області знаходиться виконавче провадження № 50530473 про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Центр еміграції», з яких 175680 грн оплати за договором про надання інформаційно-консультативних послуг №DV-2013/22-10-2012(1) від 22.10.2012, 106462,08 грн пені, 52704 грн штрафу та 3367,02 грн судового збору, а всього 338213,10 грн. Станом на 03.04.2024 розмір стягнутих з ОСОБА_1 сум у рамках виконавчого провадження становить 5740,22 грн виконавчого збору та 16710,56 грн боргу. Існування протягом більше 5 років тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України порушує права заявниці на свободу пересування. Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободта практики Європейського суду з прав людини, які є джерелом права, порушення права особи залишати країну повинно бути виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Представник заявниці - адвокат Калинюк Р. С. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та участі заявниці.

Представник Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області та представник ТОВ «Центр еміграції» у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Установлено, що рішенням від 03.12.2015 Тисменицький районний суд Івано-Франківської області стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Центр еміграції» 175680 грн оплати за договором про надання інформаційно-консультативних послуг №DV-2013/22-10-2012(1) від 22.10.2012, 106462,08 грн пені, 52704 грн штрафу та 3367,02 грн судового збору, а всього 338213,10 грн.

Постановою від 17.12.2018 Івано-Франківський апеляційний суд обмежив ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта до повного виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 352/1442/15-ц, виданим 10.02.2016, про стягнення з неї на користь ТОВ «Центр еміграції» боргу в розмірі 338213,10 грн.

Стаття 33 Конституції України передбачає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст. 441 ЦПК України).

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», стаття 6 якого встановлює підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Так, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, зокрема, коли громадянин ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (п. 5 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону).

Отже, втручання у право фізичної особи - боржника на свободу пересування, яке ґрунтується на ст. 441 ЦПК України та ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», може мати легітимну мету тільки у тому випадку, якщо судом буде встановлено факт ухилення такої особи від виконання зобовязань, покладених на неї судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд установив, що в рамках виконавчого провадження № 50530473 з примусового виконання виконавчого листа Тисменицького районного суду № 352/1442/15-ц від 10.02.2016 з боржниці ОСОБА_1 проводиться стягнення боргу шляхом щомісячного відрахування 20 % пенсії. Станом на 03.04.2024 розмір стягнутих з ОСОБА_1 сум становить 5740,22 грн виконавчого збору, 16710,56 грн боргу, а всього 22450,78 грн, залишок заборгованості становить 321502,54 грн.

Указана обставина підтверджується інформацією Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області № 114701 від 03.04.2024 (т.1, а.с.230) та довідкою ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 04.09.2024 № 1238 (т.2, а.с.4-5).

Як вбачається з відповіді ГУ ДПС в Івано-Франківській області, наданої на запит адвоката Калинюка Р. С., у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відсутня інформація щодо джерел та сум доходів, отриманих ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2016 р. до 2 кварталу 2024 р. (т.2. а.с.6-7).

Суд зазначає, що існування протягом більше пяти з половиною років тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України порушує право заявниці на свободу пересування.

У рішенні «Гочев проти Болгарії» від 26.11.2009 Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: 1) має ґрунтуватися на законі; 2) переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції; 3) знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід памятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

Згідно правової позиції, що міститься в постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 331/8536/17, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення. Застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобовязаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Згідно ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

З урахуванням викладеного, з огляду на непідтвердження факту ухилення боржниці ОСОБА_1 від виконання зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, відсутності підстав для твердження, що тимчасове обмеження заявниці у праві виїзду за межі України дійсно сприяє погашенню заборгованості, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та доцільність скасування тимчасового обмеження заявниці у праві виїзду за межі України у порядку ч. 5 ст. 441 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 260-261, 441 ч. 5 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Калинюк Роман Степанович, про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України задоволити.

Скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України, яке встановлене постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 352/1156/18.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ

Повна ухвала складена 18.10.2024.