Справа № 190/671/24
Провадження №2/190/249/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна отриманого у спадщину,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна отриманого у спадщину.

В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить автомобіль ГАЗ 330221-212, 2003 року випуску, типа ТЗ-бортовий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Спадкоємцями за законом, які отримали спадщину є вони та ОСОБА_3 , тобто кожен з них є власниками 1/3 частки спірного автомобіля. Проте автомобіль, який вони отримали у спадок фактично перебуває у володінні та користуванні відповідача ОСОБА_3 .. Спірний автомобіль є неподільним майном, оскільки виділити в натурі будь-яку з його часток неможливо.

У зв`язку з вищевикладеним, просять припинити право ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на 1/3 частку у праві власності на транспортний засіб ГАЗ 330221-212, 2003 року випуску, типа ТЗ-бортовий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; стягнути з ОСОБА_3 на їх користь грошову компенсацію вартості 1/3 частки у праві власності на спірний автомобіль у розмірі по 38 460 грн..

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивачів ОСОБА_5 до суду надійшла заява з проханням справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від представника відповідача ОСОБА_6 до суду надійшла заява з проханням справу розглядати за їх відсутності, позов не визнають, у його задоволенні просять відмовити.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть/а.с.4/.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, до складу якого входить автомобіль ГАЗ 330221-212, 2003 року випуску, типа ТЗ-бортовий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Спадкоємцями за законом, які отримали спадщину по 1/3 частці автомобіля ГАЗ 330221-212, 2003 року випуску, типа ТЗ-бортовий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_3 є позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину/а.с.5,6/.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини п`ятої статті 1269 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до приписів статті 328 ЦК України підставами виникнення (набуття) права власності є різні правопороджуючі юридичні факти або правовідносини. Традиційно підстави набуття права власності поділяють на первісні (набуття права власності вперше, незалежно від волі попередніх власників) і похідні (зміна власника).

Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених у гл. 29 ЦК України.

В матеріалах справи наявні копії свідоцтв про право власності на спадщину, які свідчать про перехід до спадкоємців, сторін по справі, права власності на спадкове майно, а саме на частку у власності на транспортний засіб марки ГАЗ 330221-212, 2003 року випуску, типа ТЗ-бортовий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_3 та підтверджують розмір частки, що належить кожному із спадкоємців.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

Верховний Суд України у постанові від 19 лютого 2014 року у справі № 6-4цс14 вказав, що у силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією, оскільки існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних/неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна (див. постанову Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 442/7505/14-ц (провадження № 61-4536св18)).

Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до частин першої-другої статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Отже, при поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються.

У даній справі встановлено та не заперечується сторонами, що автомобіль ГАЗ 330221-212, 2003 року випуску, типа ТЗ-бортовий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_3 , після смерті ОСОБА_3 фактично перебуває у володінні та користуванні відповідача ОСОБА_3 ..

Спірний автомобіль є неподільним майном, оскільки виділити в натурі будь-яку з його часток неможливо.

Відповідно до звіту про експертну оцінку транспортного засобу № 104 від 13.03.2024 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 ринкова вартість автомобіля ГАЗ 330221-212, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на дату оцінки складає 115079 грн. 60 коп./а.с.9-11/.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Заперечуючи проти задоволенні позову відповідач ОСОБА_3 не надав доказів на його спростування, іншого розміру ринкової вартості транспортного засобу належними доказами не довів.

З огляду на зазначене, беручи до уваги ринкову вартість спірного транспортного засобу, визначену в сумі 115079 грн. 60 коп., суд приходить до висновку, що вартість 1/3 частки у праві власності на автомобіль становить 38 359,86 грн., у зв`язку з чим вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12,81,141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна отриманого у спадщину задовольнити частково.

Припинити право ОСОБА_1 на 1/3 частку у праві власності на транспортний засіб марки ГАЗ 330221-212, 2003 року випуску, типа ТЗ-бортовий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 грошову компенсацію вартості 1/3 частки у праві власності на транспортний засіб марки ГАЗ 330221-212, 2003 року випуску, типа ТЗ-бортовий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_3 в розмірі 38 359 (тридцять вісім тисяч триста п`ятдесят дев`ять) грн. 86 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн..

Припинити право ОСОБА_2 на 1/3 частку у праві власності на транспортний засіб марки ГАЗ 330221-212, 2003 року випуску, типа ТЗ-бортовий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 грошову компенсацію вартості 1/3 частки у праві власності на транспортний засіб марки ГАЗ 330221-212, 2003 року випуску, типа ТЗ-бортовий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_3 в розмірі 38 359 (тридцять вісім тисяч триста п`ятдесят дев`ять) грн. 86 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн..

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса