РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Мукачево Справа №303/8318/24

2/303/1721/24

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради

до відповідача ОСОБА_1

про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої злочином в розмірі 7694,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про наявність права на відшкодування матеріальної шкоди (збитків), завданої внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 190 Кримінального кодексу України.

Нормативно правовою підставою для задоволення позовних вимог вказані приписи ст.ст. 16, 1166 Цивільного кодексу України.

Суд виконав свій процесуальний обов`язок та на виконання положень частини другої ст. 190 Цивільного процесуального кодексу України надіслав на встановлену адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ухвалу про відкриття провадження у справі, а також копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подала.

З урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

На підставі ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року по справі №303/2742/24, яка набула законної сили 07.06.2024, кримінальне провадження №0000127 від 13.02.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 190 Кримінального кодексу України закрито на підставі п.1 ч. 2 ст 284 Кримінального процесуального кодексу України.

В ухвалі суду було констатовано, що: «01.07.2019, у точно не встановлений час доби, ОСОБА_1 , знаходячись у приміщенні Центру надання адміністративних послуг Мукачівської міської ради, що за адресою: місто Мукачево площа Духновича, 2, діючи з прямим умислом, з метою отримання соціальної допомоги, застосувала обман, який полягав в укритті відомостей в декларації, затвердженої наказом міністерства праці та соціальної політики України від 22.03.2007 №204, про чоловіка, ОСОБА_2 , 1986 р.н., яку ОСОБА_1 подала разом із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 № 441 на допомогу дітям одиноким матерям до Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради, що за адресою: місто Мукачево площа Духновича, 2, та незаконно отримала соціальну допомогу на період з 01.07.2019 до 30.11.2019 у розмірі 1 269,00 гривень щомісячно та з 01.12.2019 до 31.12.2019 у розмірі 1 349,00 гривень одноразово.

Своїми діями ОСОБА_1 завдала збитків державі в особі Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради на загальну суму 7 694,00 гривень» (а.с. 4).

У вищезазначеній ухвалі суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у .

За змістом п. 8 частини другої ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення (ст. 1166 Цивільного кодексу України), необхідними елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з положеннями частини першої ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв`язок між протиправною дію і негативними наслідками.

Із вищезазначеними положеннями цивільного законодавства в повній мірі кореспондуються і приписи п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.89 №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», в якому зазначено, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

У статті 1192 Цивільного кодексу України встановлені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: відшкодування шкоди в натурі (передача речі такого ж роду і такої же якості, полагодження пошкодженої речі тощо); відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

Приймаючи до уваги фактичні обставини по справі у контексті з вищевказаними положеннями законодавства, слід вважати доведеними позовні вимоги Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради щодо необхідності стягнення з відповідача суми 7694,00 грн., яка є прямою дійсною шкодою, що встановлена за результатами судового розгляду кримінального провадження. Вказану суму коштів слід стягнути з відповідача у якості шкоди завданої злочином.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача слід також стягнути суму 1211,20 грн. у відшкодування судових витрат по справі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3, 8, 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 279, 263-265, 279, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області,

УХВАЛИВ:

1. Позов Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради суму 7694,00 гривень (сім тисяч шістсот дев`яносто чотири гривні 00 копійок) у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

3. Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави суму 1211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень 60 копійок) судового збору.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

6. Позивач: Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради, 89600, м. Мукачево, пл. О.Духновича 2, , UA0054308, МФО 820172.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя В.В. Кость