Провадження № 2-др/272/7/24
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Чуб І.А.,
секретаря судового засідання - Хитоніній М.С.,
за участю: представника позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментах, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та штрафу за несплату аліментів,-
Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 30.10.2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментах, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та штрафу за несплату аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість по аліментах за період з квітня 2023 року по вересень 2024 року в сумі 120455 грн. 00 коп., неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з квітня 2023 по серпень 2024 року в сумі 110919 грн. 92 коп.. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом вирішено не було, оскільки представником позивача до початку судового розгляду було направолено заяву про вирішення питання про судові витрати відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

04.11.2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення по даній справі щодо стягнення витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, що становлять 15720,00 гривень, додавши докази на підтвердження наданих послуг, яке вона підтримала в судовому засіданні та просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача подав заперечення щодо заяви представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 15720,00 грн., вважав їх завищеними, виходячи з того, що справа є малозначною, розглядалася в спрощеному провадженні, вимоги є неспівмірними зі складністю справи, просив врахувати матеріальний стан відповідача, обсяг виконаної адвокатом роботи, та зменшити витрати на правову допомогу до 3000,00 грн..

Позивач та відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду заяви.

Вислухавши представника позивача, дослідивши заяву представника позивача та матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що при ухваленні по справі рішення суду від 30.10.2024 року судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та адвокатом Деркач М.А. було укладено договір про надання правової допомоги №10/05/2022 від 10.05.2022 року та додаткову угоду №2 від 20.03.2024 року до договору про надання правової допомоги № 10/05/22 від 10.05.2022 року (а.с.146-148). В акті про надання правової допомоги (додаткова угода №2 від 20.03.2024 року до договору про надання правової допомоги № 10/05/22 від 10.05.2022 року) визначено вартість наданих послуг в розмірі 15720,00 грн. (а.с. 171). Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, в межах справи адвокат Деркач М.А. надала клієнту ОСОБА_2 юридичні послуги у справі в розмірі 15720,00 грн., яка включає в себе: вивчення та аналізування документів, наданих клієнтом по суті спору, проведення консультацій з клієнтом з питань, що стосуються суті спору, предмету доказування, наявності та пошуку необхідних доказів, визначення та узгодження правової позиції клієнта у спорі, способу та тактики захисту інтересів клієнта - витрачено 3 години - вартість - 1000,00 грн.; складання, підготовка до подання та подання до Шевченківського районного суду м. Києва позовної заяви про стягнення аліментів, пені в розмірі 1 % від несплаченоїсуми аліментів та штрафу у розмірі 50 % від розміру аліментів, розрахунку заборгованості та додатків до позову, витрачено 4 години - вартість 4000,00 грн.; виготовлення копій процесуальних документів для надання суду та відповідачу з використанням власної офісної техніки: позовної заяви з додатками у справі №761/12166/24, 1 прим - 26 арк. (всього 2 прим - 52 арк.), витрачено - 0,5 годин - вартість 260 грн.; компенсація витрат на відправку поштової кореспонденції - позовної заяви про стягнення аліментів, пені в розмірі 1 % від несплаченої суми аліментів та штрафу у розмірі 50 % від розміру аліментів та доказів у справі №761/12166/24 відповідачу - витрачено 1 лист - вартість- 60 грн.; підготовка до призначеного розгляду справи №761/12166/24 та судового засідання суду першої інстанції від 20.05.2024 року, витрачено часу - 1/сз - вартість - 800,00 грн.; представництво інтересів клієнта в Шевченківському районному суді м. Києва в судовому засіданні 20.05.2024 року у справі №761/12166/24, витрачено часу - 1 с/з - вартість 2000,00 грн.; складання, підготовка до подання та подання до суду першої інстанції заяви про збільшення розміру позовних вимог та розрахунку заборгованості у справі №761/12166/24, витрачено годин - 2 години, вартість - 2000,00 грн.; підготовка до призначеного розгляду справи №761/12166/24 та судового засідання суду першої інстанції від 02.10.2024 р., витрачено часу - 1 с/з, вартість - 800,00 грн.; представництво інтересів клієнта в Андрушівському районному суді Житомирської області в судовому засіданні 02.10.2024 р. у справі №761/12166/24, витрачено часу - 1 с/з - вартість - 2000,00 грн.; підготовка до призначеного розгляду справи №761/12166/24 та судового засідання суду першої інстанції від 30.10.2024 р., витрачено часу - 1/сз - вартість - 800,00 грн.; представництво інтересів клієнта в Андрушівському районному суді Житомирської області в судовому засіданні 30.10.2024 р. , витрачено часу - 1/сз - вартість 2000,00 грн.(а.с. 172).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За приписами пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9,00 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1-3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Таким чином, оскільки суд при прийнятті рішення по справі не вирішив питання про стягнення витрат позивача на правничу допомогу, то вирішення вказаного питання підлягає шляхом прийняття додаткового рішення.

Враховуючи викладене, матеріалами справи доведено, що загальний розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу складає 15720,00 гривень.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача в сумі 15720,00 гривень, суд вважає, що повноваження представника позивача у справі підтверджені належними документами: договором про надання правничої допомоги, додактвою угодою, актом про надання правової допомоги, детальним описом виконаних робіт по наданню правничої допомоги, звітом адвоката квитанцією про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС, однак виходячи з фактично підтверджених та узгоджених з матеріалами справи наданих послуг адвоката, співмірності із складністю справи, яка є малозначною, витраченого часу та обсягу виконаних робіт, ціни позову, часткового задоволення позовних вимог, засад розумності, виваженості та справедливості, та враховуючи заяву представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає, що витрати на правову допомогу на користь позивача в сумі 15720,00 гривень пілягають зменшенню до 7000,00 грн., з врахуванням всіх обставин справи, тому заяву слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу домогу в сумі 7000, 00 грн..

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. 00 коп..

Додаткове рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст додаткового судового рішення складено 19.11.2024 року.

Суддя:І. А. Чуб