Справа № 743/106/24
Провадження №2/743/86/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2024 року селище Ріпки
Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: Кравчук М. В.
за участю секретаря: Воєдило О. В.
позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Ріпки справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,-
19.01.2024 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди у розмірі 4000, 00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її сестри, ОСОБА_3 , яка проживала в АДРЕСА_1 , позивач мала намір отримати спадщину та приватизувати земельну ділянку розміром 0,4500 га, з відповідною заявою звернулася до Ріпкинської селищної ради і дізналася, що частину цієї земельної ділянки у розмірі 0, 2000 га приватизувала сусідка ОСОБА_2 , чим позивачу завдано моральну шкоду.
Позивач в обґрунтування моральної шкоди в позовній заяві зазначила, що вона відчуває душевний неспокій, образу і знаходиться в стресовому стані внаслідок неправомірних дій відповідача. Внаслідок неправомірних дій відповідача позивач з метою відновлення порушених прав, була змушена витрачати значну кількість свого особистого часу на оскарження незаконних дій, на відвідування судових установ, відчула та відчуває себе приниженою і морально подавленою. Позивач у позовній заяві зазначила, що в результаті протиправних дій відповідача у неї погіршився стан здоров`я. ОСОБА_1 вказала, що в результаті протиправних дій відповідача змушена була звертатися за медичною допомогою та їй було встановлено діагноз: ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, серцева недостатність II ст., гіпертонічна хвороба II ст., постолецистентомічний синдром (холецистектомія 1991 р), цереброваскуляторна хвороба, атероскероз судин головного мозку, помірний атакстичний синдром, двобічний гонартроз. В результаті чого потрібно приймати ліки від тиску та болі в шлунку. Враховуючи погіршення стану здоров`я, яке сталося внаслідок стресового стану через неправомірні дії відповідача, ОСОБА_1 змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення моральної шкоди.
Справа передана головуючому судді 19.01.2024 р.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19.01.2024 р. позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.
31.01.2024 р. недоліки позовної заяви були усунуті.
07.02.2024 р. до суду надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.02.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 07.03.2024 р.
В судовому засіданні 07.03.2024 р. позивач підтримала доводи позовної заяви та заявила клопотання про виклик свідка та призначення судово-медичної експертизи.
Відповідач у судовому засіданні 07.03.2024 р. заперечила проти задоволення клопотання позивача.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07.03.2024 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати позивачу відмовлено в допиті свідка та оголошено перерву в судовому засіданні до 28.03.2024 р. для надання можливості позивачу подати письмову заяву про призначення судово-медичної експертизи з переліком питань. Відповідачу надано можливість подати копії документів про право власності.
11.03.2024 р. відповідач подала до суду заяву, зареєстровану за № 919/24 на виконання ухвали суду та надала копії документів про право власності.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28.03.2024 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено на 17.04.2024 р.
02.04.2024 р. від позивача надійшло клопотання, зареєстроване за № 1228/24 про залучення до справи експерта та приєднання документа до матеріалів справи.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17.04.2024 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено на 16.05.2024 р.
16.05.2024 р. справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді в іншому провадженні. Розгляд справи відкладено на 10.06.2024 р.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10.06.2024 р. у задоволенні заяв позивача про виклик експерта та призначення експертизи відмовлено. Оголошено перерву у судовому засіданні до 01.07.2024 р.
01.07.2024 р. позивач у судовому засіданні просила стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 4000,00 грн. Зазначила, що їй завдана велика шкода діями відповідача. Ще коли була жива сестра відповідач почала відбирати її город. Внаслідок цього в неї погіршилось здоров`я, почалися проблеми з тиском. Також зазначила про витрати на судові засідання і про те, що її це дуже засмутило. Додатково повідомила суд, що нещодавно перенесла операцію на очах.
01.07.2024 р. відповідач проти задоволення позовних вимог заперечила, зазначивши, що земельна ділянка їй дісталась по закону і це підтверджується наданими документами. З її боку не вчинено жодних протиправних дій стосовно ОСОБА_1 . Земельну ділянку у власність їй передава орган місцевого самоврядування на підставі проєктної документації, розробленої сертифікованим спеціалістом. Жодні зловживання з її боку місця не мали.
Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , має ряд захворювань, що вбачається з наступних документів та не заперечується відповідачем: ксерокопії виписки лікаря-окуліста від 16.03.2021 р.; результатів огляду КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради № 23933148, в якому зазначено висновок остеоартроз колінного суглоба, стан середньої важкості; чеків про придбання ліків; повідомлення КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради від 02.03.2021 р. № 01-08/Ч-22 в якому вказано, що у зв`язку з заявою ОСОБА_1 щодо стану її здоров`я згідно наданої медичної документації повідомляють наступне: 29.01.2018 р. відбувся огляд сімейним лікарем з приводу: ішемічної хвороби серця, дифузного кардіосклерозу, симптоматичної гіпертензії, серцевої недостатності ІІА ступеню; 08.02.2019 р. амбулаторний огляд офтальмологом, встановлений діазноз: міопія слабкого ступеню обох очей. Незріла катаракта обох очей; 20.09.2019 р. огляд сімейним лікарем з приводу цереброваскулярної хвороби, атеросклерозу судин головного мозку, помірного вестібулоатаксичного синдрому; довідки КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради від 01.02.2021 р. № 388 та від 01.10.2020 р. № 2513.
Також в матеріалах справи наявні фіскальні чеки про витрати на направлення листування на адреси судових інстанцій, казначейської служби, квитки на проїзд.
Також судом встановлено, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.05.2021 р. (справа № 743/213/21) позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення двадцять другої сесії сьомого скликання Вишнівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 26.02.2018 р. «Про припинення права користування земельними ділянками у зв`язку зі смертю громадян» в частині припинення права користування ОСОБА_3 земельною ділянкою у розмірі 0,2000 га та зарахування її до земель запасу сільської ради. В задоволені решти вимог відмовлено.
У вказаній справі ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до Ріпкинської селищної ради та ОСОБА_2 , просила:
- визнати недійсним та скасувати рішення двадцять другої сесії сьомого скликання Вишнівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 26.02.2018 р. «Про припинення права користування земельними ділянками у зв`язку зі смертю громадян», яким припинено право користування ОСОБА_3 земельною ділянкою у розмірі 0,2000 га, зарахувати дану земельну ділянку до земель запасу сільської ради;
Частково задовольняючи позовні вимоги у вказаній справі, суд виходив з того, що рішення двадцять другої сесії сьомого скликання Вишнівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 26.02.2018 р. «Про припинення права користування земельними ділянками у зв`язку зі смертю громадян» порушує права та інтереси ОСОБА_1 , як спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_3 , яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки це рішення прийнято після смерті останньої та стосується її. При цьому, той факт, що в порядку спадкування до ОСОБА_1 не перейшло право користування земельною ділянкою у розмірі 0, 2000 га не має правового значення, так як взагалі відсутні докази набуття ОСОБА_3 права користування земельною ділянкою у розмірі 0, 2000 га, а припиненим може бути лише набуте право користування земельною ділянкою.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 07.10.2021 р. у вказаній справі справі апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2021 року - без змін.
Ухвалою ВС від 09.12.2021 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року постановлено вважати неподаною та повернуто заявнику.
Крім того, рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10.05.2023 р. (справа № 743/247/21) цивільний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до Ріпкинської селищної ради про стягнення матеріальної та майнової шкоди задоволено частково. Стягнуто з Ріпкинської селищної ради на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000, 00 грн.
Позовні вимоги були мотивовані тим, що після смерті сестри ОСОБА_3 позивачі мали намір отримати спадщину, однак дізналися, що Ріпкинською селищною радою земельна ділянка площею 0, 2000 га, яка належала померлій, була вилучена та надана у власність іншій особі, чим позивачам завдано матеріальну та моральну шкоду.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 08.12.2023 р. у вказаній справі апеляційну скаргу в частині вимог ОСОБА_1 задовольнити частково, апеляційну скаргу в частині вимог ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Ріпкинського районого суду Чернігівської області від 10 травня 2023 року змінено, збільшивши суму, яка підлягає стягненню з Ріпкинської селищної ради на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, до 4000, 00 грн.
В мотивувальній частині вказаного рішення суд апеляційної інстанції зазначив про те, що оскільки факт незаконності рішення двадцять другої сесії сьомого скликання Вишнівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 26.02.2018 року Про припинення права користування земельними ділянками у зв`язку зі смертю громадян в частині припинення права користування ОСОБА_3 земельною ділянкою у розмірі 0,2000 га та зарахування її до земель запасу сільської ради, встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, даний факт не потребує доказування при розгляді даної цивільної справи.
Суд апеляційної інстанції у вказаному рішенні зазначив, що судом першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача про стягнення моральної шкоди прийнято до уваги доводи позивача ОСОБА_1 про завдання їй моральної шкоди, що виразилася у душевних стражданнях, образах, соромі, стресах, внаслідок неправомірного рішення органу місцевого самоврядування, яке було в подальшому скасовано судом, як безумовні. Разом з тим, апеляційний суд зауважив, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє часткове підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що при визначенні розміру морального відшкодування, яке підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції не в повній мірі врахував ступінь глибини моральних страждань позивача ОСОБА_1 .
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.
Згідно ч. 3 ст 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Аналіз положень статті 23 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.
В той же час, жодним з вищезазначених судових рішень, на які позивач посилається в якості доказів протиправності поведінки відповідача, між тим, протиправність поведінки ОСОБА_2 встановлена не була.
Як свідчать матеріали справи, відповідач звернулася до органу місцевого самоврядування з заявою про отримання в порядку безоплатної приватизації земельної ділянки. На підставі її заяви 07.11.2017 р. було надано дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Вишнівської сільської ради орієнтовною площею 1, 8000 га (а. с. 97, 98).
Міжрайонним управлінням у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області було 07.12.2017 р. ФОП ОСОБА_5 (проєктанту) видано довідку № 1747/178-17 з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх власниками земель, землекористувачами, угіддями (за рахунок яких земель проводиться вилучення) станом на 01.01.2016 р. З вказаної довідки вбачається, що сільськогосподарські землі площею 0, 9533 га є землями, не наданими у власність або постійне користування в межах населеного пункту с. Буянки (а. с. 99).
За таких обставин, судом не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між реалізацією відповідачем права на безоплатну приватизацію земельної ділянки та порушенням спадкових прав позивача. В той же час, встановлення такого причинно-наслідкового зв`язку повинно обов`язково передувати встановленню спричинення позивачу певних негативних наслідків, в тому числі, у вигляді моральної шкоди.
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.
Оскільки позивачем жодним чином не доведено, що саме своїми діями відповідач спричинила погіршення морального стану позивача, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.
У розумінні положень ст. 141 ЦПК України питання розподілу судових витрат вирішенню не підлягає.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 367, 368, 374-376, 381-383 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя М. В. Кравчук

(Повний текст рішення складено 01.07.2024 р.)