справа № 179/1306/24
провадження № 2/179/547/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

08 липня 2024 року смт. Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Чорна А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції на бездіяльність державного виконавця, про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції на бездіяльність державного виконавця та про зняття арешту з майна.

Як вбачається із змісту позовної заяви, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 . Після його смерті позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При перевірці нотаріусом первинних документів було встановлено наявність арешту на все майно померлого ОСОБА_2 . Арешт був накладений 06.08.2007 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Магдалинівського РУЮ Степаняном А.Ю. відповідно до заборгованості, згідно рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Протягом 2007-2008 років заборгованість була відшкодована, виконавче провадження завершено. Однак, при закінченні виконавчого провадження питання про зняття арешту з майна державним виконавцем не вирішено.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додатків до неї, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

За приписами ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України «Про виконавче провадження», в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VІІ ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В даній справі позивач є правонаступником прав та обов`язків боржника - як спадкоємець(вступив у спадкові права), та є фактично боржником у виконавчому провадженні, у якому накладено арешт на спірне нерухоме майно.

У цій справі арешт на нерухоме майно було накладено державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, а тому належним способом захисту права на майно є саме звернення до суду в порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК України, а не з позовною заявою.

Суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Заява про зняття арешту подається стороною справи, якщо арешт накладений судом відповідно до глави 10 ЦПК України.

Позивач не позбавлена права звернутися до державного виконавця з відповідною заявою про скасування арешту на майно чи до суду в порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК України з вимогою скасувати арешт, оскільки правомірність дій державного виконавця при накладенні арешту на майно не виключає можливості скасування даного арешту самим державним виконавцем чи на підставі судового рішення за відповідною скаргою сторони виконавчого провадження в разі коли відпала необхідність в такому забезпеченні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так, у позовній заяві вказується, що арешт на майно ОСОБА_2 , який є боржником у виконавчому провадженні, та правонаступником якого в силу ст. 55 ЦПК України є ОСОБА_1 , накладено з метою забезпечення виконання рішення суду, тобто остання не може бути позивачем у цій справі і така справа не підлягає розгляду у позовному провадженні, отже, у відкритті провадження належить відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Тотожні правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 904/51/19, у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18, у постановах Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20, від 08 вересня 2021 року у справі № 369/3757/20, від 01 грудня 2021 року у справі № 201/6486/20, від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 листопада 2022 року у цивільній справі № 203/1904/21 (провадження № 61-5661св22).

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про зняття арешту з майна підлягають розгляду в порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК України, тому у відкритті позовного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст.186, 448 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції на бездіяльність державного виконавця, про зняття арешту з майна - відмовити.

Копію даної ухвали разом із позовом та всіма доданими до нього документами надіслати позивачу ОСОБА_1 .

Роз`яснити позивачу, що вона має право звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку, розділом VІІ ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя А.О. Чорна