Справа № 544/378/24
пров. № 2/544/292/2024
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

27 червня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої - судді Нагорної Н. В.,

за участю секретаря Киричевської В. М.,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 22.10.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №4958175 про надання споживчого кредиту. Згідно з умовами Кредитного договору сума кредиту складає 9900грн, строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту 21.11.2021. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах Договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 9900,00 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Пунктом 1.5.1 Кредитного договору визначено умови за яких застосовується стандартна процентна ставка 1,90 % на день. 21 листопада 2021 року відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту та нарахованих відсотків не виконав. Кредитний договір було пролонговано на 90 днів. 30 листопада 2021 року відповідач здійснив часткову оплату процентів в розмірі 750грн. Надалі відповідач оплату за Кредитним договором не здійснював. 17 січня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ» було укладено Договір факторингу №17.01/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ» права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту, зазначену відповідачем при укладенні Кредитного договору. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 9900грн - тіло кредиту; 21812грн - нараховані проценти, всього - 31712грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму інфляційних втрат у розмірі 8276,81грн, та суму 3% річних у розмірі 1874,05грн. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду клопотання про проведення судового засідання без участі представника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ», проти заочного розгляду не заперечує. Окрім цього, представник позивача зменшив розмір позовних вимог, відмовившись від позовних вимог в частині стягнення інфляційних витрат та 3 відсотків річних. Позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту на нарахованих відсотків підтримує та просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача також не надходило.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд уважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення.

27.06.2024 згідно ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає зменшені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», яке є фінансовою установою, та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4958175 про надання споживчого кредиту (а.с. 12-17).

Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 19-ОД від 05 січня 2022 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua.

Згідно п.п. 1.3, 1.4, 1.5 Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 9900,00 гривень, строк кредиту 30 днів, тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до п. 1.5.1. Договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору.

Знижена процентна ставка 0,95% в день та застосовується, якщо споживач у межах строку визначеного в п. 1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк (п. 1.5.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту.

Згідно з п. 3.1. Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

Крім того, відповідачем ОСОБА_1 22.10.2021 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора було підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена сума кредиту, стандартна процентна ставка, знижена процентна ставка, загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка (а. с. 9-11).

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 9900,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 (транзакція № ), що підтверджується відповідною довідкою вих. № 2353 від 20.01.2023 року (а.с. 46-49).

Відповідно до картки обліку Договору № 4958175 від 22.10.2021 (розрахунку заборгованості), відповідач ОСОБА_1 , 30 листопада 2021 року здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 760грн (а.с. 30-41).

Надалі відповідач жодних оплат за кредитним договором не здійснював, тобто не виконав обов`язків, покладених не нього кредитним договором, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість.

17 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ» укладено Договір факторингу №17.01/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 56-60).

Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №17.01/23-Ф від 17.01.2023 року клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 7549, після чого, з урахуванням п.1.2 Договору Факторингу №17.01/23-Ф від 17.01.2023 року, від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей (а.с. 60, зворот).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №17.01/23-Ф від 17.01.2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором № 4958175, в загальному розмірі 31712 гривень, з яких: 9900 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 21812 гривень заборгованість за відсотками (а.с. 18).

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача, шляхом направлення відповідного повідомлення на електрону адресу, зазначену останнім при укладенні кредитного договору (а.с. 20)

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно зі ст. 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно із ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «; Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 345/3085/19.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем.

Позивачем надано суду письмову форму укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» Договору про надання споживчого кредиту №4958175 від 22.10.2021 року.

У пункті 11 «Реквізити та підписи сторін» вищезазначеного договору зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме комбінація цифр і букв, згідно з положеннями ЗУ «Про електронну комерцію» (а.с. 16).

Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано.

Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за Договором № 4958175 про надання споживчого кредиту від 22.10.2021, в той час як відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ», яка складається з суми кредиту у розмірі 9900 грн та процентів за користування кредитом у розмірі 21812 грн.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором № 4958175 про надання споживчого кредиту від 22.10.2021 року, у розмірі, що складає 31712 грн, з яких: 9900 грн - сума кредиту; 21812 грн - сума процентів за користування кредитом.

В позовній заяві позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ» просив стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 10000грн, що підтверджуються Договором про надання правової допомоги №10/07-2023 від 10.07.2023 року, звітом про надання правової допомоги від 09.02.2024, рахунком на оплату замовлення №2234/09/02 від 09.02.2024, платіжною інструкцією №3523 від 13.02.2024 про сплату 10000 грн за адвокатські послуги, ордером на надання правничої (правової) допомоги (а.с. 18, 21, 28-29).

Відповідно до вимогст. 141 ЦПК України судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 10000грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 6-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282, 352 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з урахуванням їх зменшення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ» заборгованість за кредитним договором № 4958175 в сумі 31712 (тридцять одна тисяча сімсот дванадцять) гривень, яка складається із: суми кредиту - 9900грн; суми процентів за користування кредитом - 21812грн, а також стягнути судові витрати в сумі 12422 (дванадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, а всього стягнути 44134 (сорок чотири тисячі сто тридцять чотири) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, передбаченому ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.В.Нагорна