печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судового засідання - Сміян А.Ю.,

за участю:

позивача: не з`явилась,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування за договором добровільного страхування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» (далі - відповідач, ПрАТ «СК «Альфа страхування»), в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 165 422,04 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 19 000,00 грн. та сплачену суму судового збору в розмірі 2 007,60 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 19.03.2022 року між ПрАТ «СК «Альфа страхування» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування № 330.0000327.522.9246.

01.03.2023 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Tesla model 3, державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля Mersedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження.

Позивач відповідно до умов договору повідомив ПрАТ «СК «Альфа страхування» про ДТП та подав заяву про виплату страхового відшкодування.

02.05.2023 року відповідачем повідомлено позивача про розрахунок суми страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 01.03.2023 року, у розмірі 137 730,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність та автомобіля Mersedes-Benz державний номерний знак НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Євроінс Україна».

08.09.2023 року ПрАТ «Євроінс Україна» виплатило позичу страхову відшкодування у розмірі 154 104,84 грн.

16.10.2023 року відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування із посиланням на п. 11.1.5 договору страхування «Отримання Страхувальником та/або вигодонабувачем повного відшкодування збитків від особи, винної у їхньому заподіянні та /або страхової компанії.».

Проте, згідно з висновком експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № СЕ-19/107-23/6603-АВ від 19.09.2023 року, виконаного судовим експертом Закарпатського науково-дослідного експертно криміналістичного центру Пчолинським Р.Ю., вартість матеріального збитку, завданого автомобілю Tesla model 3 державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 329 576,88 грн.

Страхова сума за договором страхування становить 1 000 000,00 грн.

У звіті № 22209, складеному на замовлення страховика, вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу становить 704 936,38 грн.

Отже, відмовляючи у виплаті страхового відшкодування відповідач вважав, що пошкодження транспортного засобу Tesla model 3, державний номерний знак НОМЕР_1 , склало більше 70 % страхової суми.

Відповідач визнав отримані пошкодження т.з. Tesla model 3, державний номерний знак НОМЕР_1 , такими, що призвели до повної загибелі автомобіля, та визначено суму страхового відшкодування в розмірі 137 730,00 грн.

Оскільки, ПрАТ «Євроінс Україна» виплатило позичу страхову відшкодування у розмірі 154 104,84 грн., тому відповідач вважав, що відсутні підстави для доплати страхового відшкодування.

Разом із тим, позивач зазначає, що страхова сума становить 1 000 000,00 грн., вартість відновлюваного ремонту 329 526,88 грн., то пошкодження т.з. Tesla model 3 склало 32,95 %.

Вартість відновлюваного ремонту за висновком експерта становить 329 526,88 грн., 10 000,00 грн. - франшиза, 154 104,84 грн. раніше виплачена сума страхового відшкодування.

Таким чином, невідшкодованою сумою завданого збитку є: 329 526,88 грн. -10 000,00 грн-154 104,84 грн. = 165 422,04 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, на підставі ст.ст. 998, 1194 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.11.2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Альфа страхування» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування за договором добровільного страхування та призначено підготовче засідання у справі 25.03.2024 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2024 року відкладено розгляд справи на 03.06.2024 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2024 року відкладено розгляд справи на 16.09.2024 року.

Позивач у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно із частиною восьмою статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 19.03.2022 року між ПрАТ «СК «Альфа страхування» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування № 330.0000327.522.9246, відповідно до умов якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобіля Tesla model 3, державний номерний знак НОМЕР_1 . Страхова сума за договором страхування становить 1 000 000,00 грн. із встановленням франшизи у розмірі 5 % від страхової суми у разі повної загибелі.

01.03.2023 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Tesla model 3, державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля Mersedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження.

Позивач відповідно до умов договору повідомив ПрАТ «СК «Альфа страхування» про ДТП та подав заяву про виплату страхового відшкодування.

Цивільно-правова відповідальність та автомобіля Mersedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Євроінс Україна».

08.09.2023 року ПрАТ «Євроінс Україна» виплатило позичу страхове відшкодування у розмірі 154 104,84 грн.

16.10.2023 року відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування із посиланням на п. 11.1.5 договору страхування «Отримання Страхувальником та/або вигодонабувачем повного відшкодування збитків від особи, винної у їхньому заподіянні та /або страхової компанії.».

Згідно зі звітом № 22209 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу марки Tesla model 3, державний номерний знак НОМЕР_1 , відновлювальний ремонт становить 704 936,38 грн, що складає 70% від страхової суми 1 000 000,00 грн., яка визначена в п.5.1 договору страхування.

Відповідач визнав отримані пошкодження т.з. Tesla model 3, державний номерний знак НОМЕР_1 , такими, що призвели до повної загибелі автомобіля, та визначено суму страхового відшкодування в розмірі 137 730,00 грн.

02.05.2023 року відповідачем повідомлено позивача про розрахунок суми страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 01.03.2023 року, у розмірі 137 730,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07.03.1996 року, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особами, відповідальність яких застрахована є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

Згідно п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Пунктом 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Частиною 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Тобто, імперативна норма Закону зазначає про те, що страховик може розраховувати страхове відшкодування без проведення експертизи виключно у випадку, коли Страховик та потерпілий досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування. Потерпіла особа не погоджуючись з розміром відшкодування, може звернулася із претензією до страховика з пропозицією про перерахунок страхового відшкодування. В такому випадку, страховик зобов`язаний розрахувати розмір збитку на підставі експертизи.

Таким чином, з врахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що факт підтвердження завдання збитків позивачу, є доведеним.

Оскільки, ПрАТ «Євроінс Україна» виплатило позичу страхове відшкодування у розмірі 154 104,84 грн., тому відповідач вважав, що відсутні підстави для доплати страхового відшкодування.

Згідно з висновком експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № СЕ-19/107-23/6603-АВ від 19.09.2023 року, виконаного судовим експертом Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Пчолинським Р.Ю., вартість матеріального збитку, завданого автомобілю Tesla model 3, державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 329 576,88 грн.

Оскільки, страхова сума становить 1 000 000,00 грн., вартість відновлюваного ремонту 329 526,88 грн., то пошкодження т.з. Tesla model 3 склало 32,95 % (329 526,88:1 000 000х100%).

Отже, пошкодження транспортного засобу, не є такими, що призвели до повного (конструктивного) знищення (загибелі) транспортному засобу, а тому розрахунок страхового відшкодування має проводитися за правилами часткового пошкодження транспортного засобу (пп.10.6.2., п. 10.1, розділ 10, частина ІІ Договору страхування), де розмір страхового відшкодування визначається виходячи з прямого розміру збитків, завданих Страхувальнику в результаті страхового випадку, на підставі даних огляду пошкодженого ТЗ та/або до (п. 10.7, розділ 10, частина ІІ Договору страхування).

Вартість відновлюваного ремонту за висновком експерта становить 329 526,88 грн., 10 000,00 грн. - франшиза, 154 104,84 грн. раніше виплачена сума страхового відшкодування.

Таким чином, невідшкодованою сумою завданого збитку є: 329 526,88 грн. -10 000,00 грн. -154 104,84 грн. = 165 422,04 грн.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача судові витрати, пов`язані із наданням професійної правової допомоги у розмірі 19 000,00 грн.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано:

- копію договору про надання правової допомоги від 06.11.2023 року;

- копію акта приймання-передачі наданих послуг від 10.11.2023 року, згідно з яким вартість наданих адвокатом послуг становить 19 000,00 грн.;

- копію платіжного доручення № 466244703 від 09.11.2023 року про сплату 19 000,00 грн. згідно з договором про надання правової (правничої) допомоги від 06.11.2023 року.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем надано документально підтверджені докази щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості у розмірі 2 400,00 грн.

Із встановлених судом обставин справи вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу, заявлені до стягнення представником позивача, є обґрунтованими, тобто підтвердженими належними доказами.

Так, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ст. 141 ЦПК України та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як встановлено з матеріалів справи, за заявою позивача ОСОБА_1 судовим експертом Пчолинським Р.Ю. було проведено експертне транспортно-товарознавче дослідження, за яке відповідно до квитанції від 05.07.2023 року № НВС4-ААН7-31ВН-М6Н4 року позивачем сплачено 2 007, 60 грн.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову витрати, понесені позивачем, на проведення експертизи підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 979, 988, 990, 1166, 1188 ЦК України, ст. ст. 3, 6, 9, 22, 29, 33, 34, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1, 8, 16, 25 Закону України «Про страхування», ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 95, 137, 141, 174, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування за договором добровільного страхування - задовольнити.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 165 422 (сто шістдесят п`ять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 04 коп.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи у розмірі 2 007 (дві тисячі сім) грн. 60 коп.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Позивач - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; РНКОПП НОМЕР_3 .

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа страхування»: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 22; .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 26.09.2024 року.

Суддя Є.С. Хайнацький