У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2750/24

Провадження № 2-з/348/6/24

18 листопада 2024 року суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Матолич В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановила:

15.11.2024 ОСОБА_1 , інтереси якого представляєадвокат Гунько О.Ю., пред`явив позов до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

15.11.2024 позивач подав заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить накласти арешт на ? частку квартири АДРЕСА_1 та на 1/3 чачстку квартири АДРЕСА_2 , які належать відповідачу ОСОБА_2 на праві власності. В обгрунтування клопотання зазначає, що відповідач може відчужити нерухоме майно до ухвалення судового рішення по суті спору, що утруднить або зробить неможливим виконання такого рішення. Зустрічного забезпечення вжити не пропонує.

З метою надання додаткових пояснень у ході вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд викликав заявника у судове засідання на 10.15 18.11.2024.

У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, представник заявника подав заяву про проведення розгляду заяви про забезпечення позову за їх відсутності та просив задовольнити таку з урахуванням доводів викладених у заяві та на підставі долучених до неї документів.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Так, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Слід зазначити, що сам факт невиконання грошових зобов`язань може свідчити про умисне ухилення від їх виконання тільки у сукупності з іншими доказами та покликанням на певні обставини, які свідчать про вчинення дій спрямованих на уникнення виконання грошового зобов`язання.

У заяві зазначено, що відповідач вчиняє дії спрямовані на відчуження належного їй майна. На підтвердження цього суду надано викопіювання з інтернет-сторінки, згідно з яким станом на 12.11.2024 на сторінці знаходиться оголошення, яке було розміщене 05.08.2023, щодо продажу ОСОБА_3 квартири площею 44 кв.м на АДРЕСА_3 .

Слід зазначити, що площа квартири співвласником якої є відповідач становить 53,3 кв.м, а не 44 кв. м як вказано в оголошенні. Значне заниження площі об`єкта нерухомого майна при продажі матиме наслідком зниження попиту на таку квартиру, що є невигідним продавцю. Тому суд вважає, що виставлений на продаж об`єкт нерухомості не є квартирою, співвласником якої є відповідач. Крім цього, оголошення щодо продажу було розміщене на сайті ще 05.08.2023, а договір позики сторони уклали суттєво пізніше - 05.12.2023.

Щодо наведених обставин сторона позивача не надала суду додаткових пояснень. Тому на думку суду стороною позивача не доведено, що відповідач намагається вчинити дії спрямовані на утруднення чи унеможливлення виконання майбутнього рішення суду.

Незважаючи на вимоги закону сторона позивача не пропонувала вжити заходів зустрічного забезпечення позову з метою запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи наведене, у суду відсутні достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя,

постановила:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Матолич В.В.