Справа: 164/1484/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2024 року. сел. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Маневичі Волинської області заяву ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

На електронну адресу суду надійшла вказана заява ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , відповідно до якої просить суд визнати на території України рішення іноземного суду: П`ятого відділу у справах сім`ї та неповнолітніх районного суду Люблін Захід у справі №V RS 201 / 23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства від 31 травня 2023 року, що набуло законної сили 8 червня 2023 року; визнати ОСОБА_4 , родове прізвище ОСОБА_5 , син ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Бихава Республіки Польща, батьком повнолітньої ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Маневичі Волинської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видано Маневицьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану, України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження №68; внести зміни до актового запису №68 від 27 червня 2003 року про народження ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , який складено відділом реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції у Волинській області шляхом внесення інформації в графі «Батько» відомостей про батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження місто Бихава Республіка Польща, національність поляк, громадянство Республіка Польща, змінивши прізвище ОСОБА_1 з «Коленда» та « ОСОБА_5 ».

У своїй заяві заявниця покликається на ст. 471 ЦПК України.

Відповідно до ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Статтею 472 ЦПК України унормовано порядок подання клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою та другою вказаної статті клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленими статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою. До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено у самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тобто, суб`єктом подання клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнано заінтересовану особу, а частина перша вищевказаної статті містить бланкетну норму, що відсилає до порядку подання клопотання про надання дозволу про примусове виконання рішення іноземного суду, встановленому статтями 464 466 ЦПК України.

Мотиви подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду є широким за змістом поняттям і попри невстановлення обов`язкових складових, визначених ЦПК України, має містити відомості про підстави звернення до компетентного суду, обґрунтування належності обрання суду.

Отже, зазначене звернення до суду не відповідає вимогам вказаних статтею, що унормовують механізм визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, зокрема, звернення оформлене у вигляді заяви, в якій не зазначено заінтересованих осіб, а вказано «заявник», «представника заявника», а також «інша особа», яку Главою 4 ЦПК України не передбачено як учасника справи і, крім того, не зазначено мотивів звернення та обґрунтування належності обрання саме Маневицького районного суду Волинської області.

Відповідно до ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Представником заявника додано до клопотання копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , копію судового рішення на польській мові та його переклад із польської на українську мову, зроблений перекладачем ОСОБА_8 .

Положеннями ст. 79 Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. При цьому, перекладач разом з документом, що встановлює його особу, повинен надати документ, який підтверджує його кваліфікацію.

Вимога про засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України, пов`язана з правилами, встановленими ст. 9 ЦПК України.

До заяви не долучено документів, які би посвідчували особу перекладача та його кваліфікацію, що на думку суду, є важливим, зважаючи на те, що судове рішення ухвалено іноземною мовою.

Також не додано копію паспорта ОСОБА_1 , як і не зазначено у самій заяві номер та серію паспорта.

Частина четверта ст. 466 ЦПК України встановлює правові наслідки невиконання вимог до клопотання про надання дозволу на виконання рішення іноземного суду. Таким правовим наслідком є повернення відповідного клопотання із доданими до нього документами без розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що подаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених Главою 1 Розділу ІХ, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Керуючись ст.ст.2, 260 261, 462-473 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - залишити без розгляду та повернути особі, що її подала, разом із документами, що додані до неї.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із відповідним клопотанням, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення цієї заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Маневицького районного суду

Волинської області І.С. Токарська