Провадження №: 2/755/819/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземного паркінгу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ТОВ «Новобудова», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту послугу по утриманню підземного паркінгу за період з 01.08.2019 по 01.12.2023 в розмірі 2 770,17 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідно до рішення правління AT ХК «Київміськбуд» №199 від 05.10.2005 та авізо №293 від 27.04.2026 житловий багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 був переданий ТОВ «НОВОБУДОВА» в експлуатацію та обслуговування. Згідно акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 17.10.2006 - підземний паркінг під житловим будинком АДРЕСА_1 прийнятий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію. ТОВ «Новобудова» здійснює обслуговування багатоквартирних житлових будинків, в тому числі вбудованих підземних автостоянок (паркінгів), де забезпечує прибирання, цілодобову охорону, комунальні послуги. ОСОБА_1 є власником машино-місця №35 у підземному паркінгу житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі акту прийому-передачі машиномісця інвестору від 22.12.2006. 01.03.2018 між позивачем та відповідачем укладено Договір №35 про участь у витратах з утримання паркінгу, згідно п.3.1 якого останній зобов`язався своєчасно, не пізніше до останнього числа розрахункового місяця вносити плату за утримання паркінгу. Однак відповідач не здійснював системну оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість, сума якої за період 01.08.2019 по 01.12.2022 становить 2 313,75 грн.

Відповідно до пп. 4 п. 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону № 530-ІХ на час дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. У постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 у справі № 6-49цс12, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16- ц наголошено на тому, що встановлене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер. Отже, положення пп. 4 п. З Прикінцевих положень Закону № 530-ІХ не застосовуються під час нарахування та стягнення 3% річних й інфляційних втрат. Разом із тим, позивачем взято до уваги Постанова Кабінету Міністрів України №206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022, якою встановлено, що з 24.02.2022 і до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Таким чином, позивачем розраховано: основний борг за період з 01.08.2019 по 01.12.2023 в сумі 2 313, 75 грн; 3 % річних від простроченої суми за період з 01.08.2019 по 01.02.2022 в сумі 117,17 грн; індекс інфляції за період з 01.08.2019 по 01.02.2022 в сумі 338,65 грн.

19.12.2023 ухвалою суду було відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи і визначено відповідні процесуальні строки.

Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано не було, а конверт разом з копією ухвали та копією позовної заяви з додатками повернувся до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі позивачем було отримано 22.12.2023, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

09.01.2024 відповідач ознайомився з матеріалами даної цивільної справи в приміщенні суду.

11.01.2024 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В той же час, відповідачем не дотримано вимог п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України та до відзиву не долучено документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до рішення правління AT ХК «Київміськбуд» №199 від 05.10.2005 та авізо №293 від 27.04.2026 житловий багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 був переданий ТОВ «НОВОБУДОВА» в експлуатацію та обслуговування.

Розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 25.10.2006 №1311 затверджено акт державної приймальної комісії з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту від 17.10.2006 - підземний паркінг під житловим будинком АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є власником машино-місця № НОМЕР_1 у підземному паркінгу житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі акту прийому-передачі машиномісця інвестору від 22.12.2006.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує.

За правилами ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

01.03.2018 між ТОВ «НОВОБУДОВА» та ОСОБА_1 було укладено договір про участь у витратах з утримання паркінгу № НОМЕР_1 , предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання паркінгу, що розміщений в будинку АДРЕСА_1 , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати послуг за встановленою вартістю у строк та на умовах передбачених цим договором.

За умовами пп. 4.1, 4.2, 4.3, 4.5 вказаного договору, виконавець надає споживачу квитанцію на сплату послуг до 05 числа кожного розрахункового місяця. Споживач оплачує послуги згідно квитанції до останнього числа розрахункового місяця. Вартість послуг з утримання паркінгу за одне машиномісце на момент укладення договору становить 351,90 грн. Компенсація вартості спожитої теплової та електричної енергії не входить у вартість послуг з утримання паркінгу , встановлену п. 4.3. цього договору та щомісячно нараховується окремо згідно поточних показників приладів обліку.

Відповідно до п.6.1 договору, вартість послуг з утримання паркінгу може бути змінена виконавцем у разі зміни розміру заробітної плати, розміру внесків та податків, рівня інфляції, обсягу послуг, витратні матеріали, чисельності обслуговуючого персоналу та у інших випадках. Виконавець повідомляє споживача про зміну вартості послуг у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення у дію нової вартості, шляхом розміщення відповідної інформації на веб-сайті виконавця: http://novobydova.com.ua та/або шляхом розміщення оголошень у приміщенні паркінгу та надання споживачу обґрунтованого розрахунку нової вартості послуг по утриманню паркінгу, оформленого новим додатком до даного Договору.

Згідно п.6.3 договору, інформацію про зміну вартості послуг та набрання ними законної сили в установленому порядку підлягають сплаті за новими розцінками з дати їх введення та шляхом узгодження нового розрахунку вартості послуг та оформлення його підписами сторін та печаткою товариства.

Відповідно до Додатку №1 до договору №35 від 01.03.2018 вартість послуг, погоджена сторонами, по утриманню паркінгу, що підлягає сплаті власниками машино-місць з ПДВ становить 354,90 грн.

19.12.2018 генеральним директором ТОВ «Новобудова» затверджено розрахунок вартості послуг по утриманню паркінгу за адресою: бул. Верховної ради, 14-Б, що вводиться в дію з 01.01.2019 в розмірі 405,06 грн, з ПДВ.

В грудні (дата закрита печаткою та підписом) 2019 року генеральним директором ТОВ «Новобудова» затверджено розрахунок вартості послуг по утриманню паркінгу за адресою: бул. Верховної ради, 14-Б, що вводиться в дію з 01.01.2020 в розмірі 449,34 грн, з ПДВ.

В грудні (дата закрита печаткою та підписом) 2020 року генеральним директором ТОВ «Новобудова» затверджено розрахунок вартості послуг по утриманню паркінгу за адресою: бул. Верховної ради, 14-Б, що вводиться в дію з 01.01.2021 в розмірі 547,68 грн, з ПДВ.

15.12.2021 генеральним директором ТОВ «Новобудова» затверджено розрахунок вартості послуг по утриманню паркінгу за адресою: бул. Верховної ради, 14-Б, що вводиться в дію з 01.01.2022 в розмірі 568,60 грн, з ПДВ.

15.12.2022 генеральним директором ТОВ «Новобудова» затверджено розрахунок вартості послуг по утриманню паркінгу за адресою: бул. Верховної ради, 14-Б, що вводиться в дію з 01.01.2023 в розмірі 610,50 грн, з ПДВ.

Згідно розрахунку заборгованості за послуги з утримання паркінгу, долученого позивачем до позову, заборгованість відповідача за період 01.08.2019 по 01.12.2022 становить 2 313,75 грн.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, ст. 322 ЦК України встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, в тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

За вимог ч. 1 ст. 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За вимог п.п.1, 2, ч.2 ст. 8 цього ж Закону виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ч.4 ст. 9, ч.1 ст. 10 вказаного Закону, структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

За вимог ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Частино першою та другою статті 13 вказаного Закону визначено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

За вимог ч.1 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що хоча у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказаний правовий висновок є незмінним.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, враховуючи, що між сторонами укладеного договір про участь у витратах з утримання паркінгу, останні мають керуватися саме його умовами.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України, д оговір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1, 2 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 251 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

З огляду на викладене, враховуючи положення вказаних норм цивільного законодавства, а також умови п.п. 6.1, 6.3 договору №35 про участь у витратах з утримання паркінгу, позивач ухвалюючи рішення у грудні 2018 року, грудні 2019 року, грудні 2020 року, грудні 2021 року та грудні 2022 року, щодо зміни розміру вартості послуг, мав укласти з відповідачем відповідний договір, або внести зміни до діючого договору, в частині погодження між сторонами ціни послуги, що визначена умовами такого договору.

В той же час, позивач не надав суду доказів погодження з відповідачем ціни договору - вартості послу з утримання паркінгу, у зв`язку з чим, його вимоги про стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла у зв`язку з односторонньою зміною позивачем умов договору, є необґрунтованими та такими, що не можуть бути захищені судом.

Оскільки вимог позивача про стягнення з відповідача в порядку ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат, що розраховані на суму заборгованості, є похідними, то у задоволенні і цих вимог слід відмовити, у зв`язку з недоведеністю позивачем наявності у відповідача заборгованості за договором про участь у витратах з утримання паркінгу №35 від 01.03.2018.

Відповідно до ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземного паркінгу є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні позову, відшкодування судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України не здійснюється.

Враховуючи наведене та керуючись 526, 610, 612, 625, 626,628, 629, 632, 638, 654, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 177, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» (, м. Київ вул. Саперно-Слобідська, 10) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземного паркінгу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: