У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., ознайомившись з заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь заявника заборгованості за надані телекомунікаційні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ПрАТ "ВФ Україна" звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором в розмірі 2522 грн. 68 коп. а також судового збору в розмірі 302 грн 80 коп.

Ознайомившись з заявою та доданими до неї документами, суддя дійшов наступного.

За приписами частини першої ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, встановлених ч. 1 ст. 161ЦПК України.

Пунктом 3 ч. 1ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо: 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно ч. 2ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до положень ч. ч. 1 - 3ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 169 ЦПК України, після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня одночасно з копією судового наказу надсилає боржникові копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом із доданими до неї документами.

Відтак, боржник у разі видачі стягувачу судового наказу, крім його копії має отримати копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом із доданими до неї документами. Вказана норма реалізує забезпечення права боржника для подання заяви на скасування виданого судового наказу.

Представником ПрАТ "ВФ Україна" заява про видачу судового наказу подана до суду в електронній формі через систему "Електронний суд".

Так, відповідно до абз. 2 ч. 1ст. 177 ЦПК України, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Частина 4ст. 163 ЦПК України передбачає, що якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Відповідно до частини шостої та сьомої статті 43 ЦПК України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

За вимогами пункту 29 Розділу ІІІ "Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи", затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Матеріали заяви ПрАТ "ВФ Україна" не містять доказів надсилання боржнику копії заяви про видачу судового наказу з доданими до неї документами., а також стягувачем не надано суду доказів того, що боржник має зареєстровану офіційну електронну адресу.

Згідно з п. 1 ч. 1статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Беручи до уваги викладене, стягувачу ПрАТ "ВФ Україна" належить відмовити у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1ст. 165ЦПК України, оскільки вона подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Роз`яснити стягувачу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою вимогою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

Керуючись статтями3 - 5,161,163,165,166 Цивільного процесуального кодексу України,

постановив:

У видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" про видачу судового наказу за вимогою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів у порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова