ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3067/24
Провадження № 2/210/1211/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 жовтня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Біди А.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання незаконним та скасування розпорядження про простій, стягнення недоплаченої заробітної плати та компенсації за заподіяну моральну шкоду, -

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2024 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання незаконним та скасування розпорядження про простій, стягнення недоплаченої заробітної плати та компенсації за заподіяну моральну шкоду, та просила суд визнати незаконним та скасувати Розпорядження від 29.02.2024р. №339 «Про простій персоналу ДЦ №1» видане відповідачем Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг», стягнути з відповідача на її користь недоплачену їй внаслідок простою заробітну плату за період простою з 01.03.2024р. по 30.04.2024р. в сумі 9102,60грн., грошову компенсацію за заподіяну моральну шкоду в сумі 10 000,00грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з 1998 року по теперішній час працює на підприємстві відповідача Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» в Доменному цеху №1 за професією машиніста крану металургійного виробництва, у складі бригади №3 на дільниці складу холодного чавуну ДЦ №1. 29.02.2024 року начальником ДЦ №1 було видано Розпорядження від 29.02.2024р. №339 «Про простій персоналу ДЦ №1» відповідно до якого для позивача з 01.03.2024 року був встановлений простій та оплату часу її простою встановлено згідно законодавства. Вказане Розпорядження №339 мотивоване виведенням з експлуатації крана мостового електричного №20 дільниці складу холодного чавуну. З 01.03.2024 року внаслідок дії Розпорядження №339 позивач не виконує роботу за своєю професією, а починаючи з березня 2024 року у неї суттєво зменшилась заробітна плата у порівняні з заробітком, який вона мала до запровадження до неї простою. На думку позивача вказане Розпорядження №339 порушило її трудові права, відповідач позбавив її умов правці необхідних для виконання роботи, воно є дискримінаційним по відношенню до неї, оскільки, було видане тільки по відношенню до неї, тоді як інші працівники ДЦ №1 продовжили виконувати свої трудові обов`язки за аналогічної з її професією. Також при видані Розпорядження №339, відповідачем проігноровано вимоги ч.2 ст. 252 КЗпП України та ч.2 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», оскільки наслідком запровадження до неї простою стали зміни в оплаті праці, а саме зменшення оплати праці, проте відповідачем прийнято вказане Розпорядження №339 без попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого вона є. У зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ст.ст.34, 94, 97, 113 КЗпП України, ч.2 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст.ст.1, 2, 21 ЗУ «Про оплату праці», позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 29 травня 2024 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.44).

24 червня 2024 року на адресу суду від представника відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Ботвінко О.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що вважає вказаний позов безпідставним, таким, що не ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права, при винесенні оскаржуваного розпорядження роботодавцем були дотримані всі вимоги чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення вказаного позову. В обґрунтування відзиву зазначив, що відповідно до п. 1 розпорядження ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 29.02.2024 року №339 «Про простій персоналу ДЦ №1» встановлено з 01.03.2024 року простій наступним працівникам доменного цеху №1: ОСОБА_4 , бригада №1, машиніст крану, ОСОБА_1 , бригада № НОМЕР_1 , машиніст крану та ОСОБА_5 , бригада №4, машиніст крану. В п.п.2, 3 вказаного розпорядження зазначено, що на період простою визначено місце дислокації працівників побутове приміщення машиністів крану складу холодного чавуну доменного цеху №1. Оплата часу простою працівникам здійснюється у відповідності до чинного законодавства. Зі змістом вказаного розпорядження працівники ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 були особисто ознайомлені під розписку 01.03.2024 року. Обґрунтування виведення працівників в простій вказане у преамбулі Розпорядження №339, відповідно до якого, у зв`язку з виведенням з експлуатації крана мостового електричного №20 дільниці складу холодного чавуну доменного цеху №1». Відповідно до Розпорядження №307 від 21.02.2024 року «Про виведення з експлуатації крану мостового електричного №20», на підставі висновку експертизи №-1-0054.24 від 20.02.2024 року, за результатами експертного обстеження крана мостового електричного №20 зобов`язано: вивести з експлуатації кран мостовий електричний №20, дільниці складу холодного чавуну, термін - 21.02.2024 року. Вирішено здійснити розбирання електричних схем крану мостового електричного №20, вивісити плакати про заборону експлуатації, термін - 21.02.2024 року. Зі змістом вказаного Розпорядження №307 працівники, в тому числі позивач були особисто знайомленні під розписку 28-29.02.2024 року. У висновку експертизи №-1-0054.24 від 20.02.2024 року з результатами експертного обстеження крана мостового електричного №20 було встановлено, що даний кран №20 не справний та непрацездатний, виявлено 25 дефектів, пошкоджень, відмов, з них 25 дефектів потребують усунення до початку експлуатації.. Відповідно до п.10 висновку кран мостовий №20 потребує проведення ремонту. Посилаючись на вимоги ст.6, 13 Закону України «Про охорону праці» та ст.153 КЗпП України відповідач зазначив, що відповідач як роботодавець позивача, зобов`язаний створити працівникам належні умови праці, проте, за результатами експертного обстеження крана мостового електричного №20 було виявлено численні дефекти через які його експлуатація є небезпечною і заборонена до проведення ремонту.

Окрім того, представник відповідача зазначив, що посилання позивача про дискримінаційні повноваження по відношенні до неї є безпідставними, оскільки з тексту Розпорядження №339 вбачається, що простій було введено до трьох працівників. Також зазначив, що посилання позивача щодо ігнорування відповідачем вимог ч.2 ст.252 КЗпП України та ч.2 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» є необґрунтованими, оскільки, відповідно до вимог ч.3 ст.32 КЗпП України в якій зазначено істотні умови праці, не включено простій до вказаного переліку. При простої не відбуваються зміни діючих умов оплати праці в бік погіршення, оскільки розмір окладу залишається незмінним, а тому посилання позивач на необхідність погодження оголошення їй простою з профспілкою не ґрунтується на нормах закону.

Присутня у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та посилаючись на обґрунтування наведенні у позовній заяві, просили суд позов задовольнити в повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заперечували проти задоволення позову та посилаючись на обґрунтування наведенні у відзиві на позовну заяву просив суд відмовити у задоволення позову у повному обсязі.

Допитана у судовому засіданні 26 вересня 2024 року в якості свідка позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що на підприємстві та в цьому цеху вона працює 26 років, за час роботи вона жодного разу не притягувалась до дисциплінарної відповідальності, вважає оголошеною простою саме відносно неї є дискримінаційним. У вказаному цеху працює 12 машиністів крану, простій відповідачем оголошено лише відносно 3 машиністів крану, інші працівники виконують свої посадові обов`язки. На території цеху працює три крани, машиністи крану працюють в чотири зміни, в кожній зміні працює по три машиністи крану. В журналі прийому та здачі зміни фіксуються всі несправності крану після кожної зміни. Машиністи кранів не завжди виконують свою роботи лише на одному крані, їй відомо, що одна з машиністів крану в квітні та травні місяці перебувала у відпустці та на лікарняному, однак їй не запропонували приступити до роботи замість них натомість покликали машиніста крану з іншого цеху. Співробітники яким також було оголошено простій Розпорядженням №339 вже приступили до виконання своїх обов`язків на підміну працівникам які перебувають у відпустці або на лікарняному. Виробничий процес на дільниці на якій вона працювала не припинявся весь цей час. Начальник цеху відноситься до неї упереджено.

Суд заслухавши пояснення учасників по справі, допитавши в якості свідка позивача ОСОБА_1 , дослідивши долучені сторонами до матеріалів справи докази дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до тексту Розпорядження №339 від 29.02.2024 року «Про простій персоналу ДЦ №1» вбачається, що у зв`язку із виведенням з експлуатації крана мостового електричного №20 дільниці складу холодного чавуну доменного цеху №1, відповідно до п.1 зобов`язано встановити з 01.03.2024 року простій наступним працівникам доменного цеху: ОСОБА_6 , бригада №1, професія машиніст крану металургійного виробництва; ОСОБА_1 , бригада №3, професія машиніст крану металургійного виробництва; ОСОБА_7 , бригада №4, професія машиніст крану металургійного виробництва. Відповідно до п. 2, 3 вказаного розпорядження, на період простою визначено наступне місце дислокації працівників, визначених у п. 1 цього розпорядження: побутове приміщення машиністів крана складу холодного чавуну доменного цеху №1. Оплату праці простою працівникам здійснювати у відповідності до чинного законодавства України (а.с.64).

Відповідно до Листа ознайомлення працівників ДЦ №1 з розпорядження №339 від 29.02.2024р. «Про простій персоналу ДЦ №1» ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 01.03.2024 року були ознайомленні. При цьому, ОСОБА_1 в листі ознайомлення додатково зазначила, що з розпорядженням ознайомлена, але не згодна (а.с.65).

Відповідно до висновку експертизи №-1-0054.24 за результатами експертного обстеження крана мостового електричного вантажопідіймальністю 16т., власник ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», місцезнаходження ДЦ-1, склад холодного чавуну, реєстраційний номер 68304, заводський номер 40605, цеховий номер 20, вбачається, що на підставі аналізу результатів експертного обстеження, яке було проведено 18 січня 2024 року, кран мостовий електричний заводський №40605 реєстраційний №68304, потребує проведення ремонту. Відповідно до п.9 вказаного висновку, загальний стан крану несправний, непрацездатний, загальна кількість дефектів, пошкоджень, відмов - 25, у точу числі потребують усунення до початку експлуатації - 25.

Пунктом 11 вказаного висновку експерта рекомендації щодо умов і термінів подальшої безпечної експлуатації крана мостового електричного заводський №40605 реєстраційний №68304 будуть встановлені після проведення повторного експертного обстеження за умов виконання ремонту в повному обсязі відповідно до «Відомості дефектів, пошкоджень і відмов» даного висновку експерта (а.с.68-75).

Відповідно до Розпорядження №307 від 21.02.2024 року «Про виведення з експлуатації крана мостового електричного №20» на підставі висновку експертизи №-1-0054.24 від 20.02.2024р., за результатами експертного обстеження крана мостового електричного №20, зобов`язано вивести з експлуатації кран мостовий електричний №20, дільниці складу холодного чавуну, термін - 21.02.2024 року. Пунктом 2 вказаного розпорядження зобов`язано здійснити розбирання електричних схем крана мостового електричного №20, вивісити плакати про заборону експлуатації, термін - 21.02.2024 року (а.с.66).

Відповідно до Листа ознайомлення працівників ДЦ №1 з розпорядження №307 від 21.02.2024р. «Про виведення з експлуатації крана мостового електричного №20» 12 осіб були ознайомленні з текстом вказаного розпорядження, зокрема ОСОБА_1 було ознайомлена 28.02.2024 року (а.с.67).

Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю, передбачені статтями 43-46 Конституції України.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Використання праці жінок і неповнолітніх на небезпечних для їхнього здоров`я роботах забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Разом з тим, відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції, серед яких відсутнє право на працю, ст.43.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згідно з пунктом 3 Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Указами Президента України від 14 березня 2022 року за №133/2022, від 18 квітня 2022 року за №259/2022, від 17 травня 2022 року за №341/2022, від 12 серпня 2022 року за №573 та від 07 листопада 2022 року за №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні, в тому числі, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Частиною 3 ст.64 ГК України визначено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Відповідно до ч.2 ст.65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

На час видання Розпорядження №339 від 29.02.2024 року «Про простій персоналу ДЦ №1», яким оголошено простою машиністу крана бригади №3 ОСОБА_1 , існували обставини, які виключали можливість однієї сторони трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором, тобто існувала неможливість роботодавця надати відповідну роботу у дільниці складу холодного чавуну «Доменному цеху №1» Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг», про що свідчить той факт, що як безспірно встановлено судом, був виведений з експлуатації кран мостовий електричний №20, у зв`язку з висновком експертизи №-1-0054.24 за результатами експертного обстеження вказаного крана виявлені 25 дефектів через які його експлуатація є небезпечною і заборонена до проведення ремонту.

Згідно статті 34 КЗпП України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Отже, про наявність підстав для оголошення простою, який був викликаний несправністю устаткування, а саме крану мостового електричного №20, позивача у даному випадку належним чином доведений та доводами позовної заяви не спростований.

У ч.ч.1, 2 ст.252 КЗпП України передбачені наступні гарантії для працівників підприємств, установ, організацій, обраних до профспілкових органів.

Працівникам підприємств, установ, організацій, обраним до складу виборних профспілкових органів, гарантуються можливості для здійснення їх повноважень.

Зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», яка передбачає, що у період дії воєнного стану норми статті 43 Кодексу законів про працю України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів, - за відсутності визначених у диспозиції вказаної норми підстав суд відхиляє доводи позову щодо порушення відповідачем правового статусу позивача, яка є профгрупоргом в цеховій профспілковій організації Доменного цеху №1 Первинної профспілкової організації «Територія захисту» ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Відповідно до вимог статті 2-1 КЗпП України забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання.

Згідно з частиною другою статті 81 ЦПК України у справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на Відповідача.

Доводи позивача про її дискримінацію всупереч положень ст.ст.12, 81 ЦПК України також не доведені. Відповідач надав докази, що Розпорядженням №339 від 29.02.2024 року простій оголошено не лише стосовно позивача, а ще відносно двох працівників підприємства, а саме: Голуб АВ. Та ОСОБА_5 . Суд не вправі перевіряти виробничу необхідність у переміщенні того чи іншого працівника та є виключною господарською компетенцію та дискрецією відповідача. При таких обставинах є безпідставними доводи позивача про вибіркове ставлення до позивача з боку відповідача.

Проте, суд зазначає, що тлумачення статті 34 КЗпП України свідчить про те, що обов`язковою підставою для введення простою на підприємстві є повна зупинка його роботи або роботи окремих підрозділів.

За положеннями ч.ч.2, 4 ст.113 КЗпПУ про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра або посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток. Час простою з вини працівника не оплачується.

Системний аналіз даних норм права дозволяє зробити висновок, що простій це не повне зупинення діяльності підприємства, а саме зупинення роботи, тобто обсягу робіт, визначених при укладенні трудового договору, які працівник зобов`язується виконувати за трудовим договором.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Установлено, що в період з 29.02.2024 року в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» був оголошений простій не з вини працівників, підставою оголошення простою для трьох працівників слугувало виведення з експлуатації технічного несправного крана мостового електричного №20, на якому вказані особи безпосередньо працювали на посаді машиніста крану.

З наданих у судовому засіданні показань позивача ОСОБА_1 в якості свідка судом встановлено, що двоє працівників яким також було оголошено простій Розпорядженням №339, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виконують обов`язки машиніста крану на іншому крані замість працівників які перебувають у відпустці чи на лікарняному тобто виведені з простою тимчасово до виходу працівників з відпустки та/або лікарняного.

Відповідно до частини третьої статті 113 КЗпП України за час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.

Згідно із частини другої статті 7 Закону України «Про охорону праці» працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров`я або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища. Факт наявності такої ситуації підтверджується спеціалістами з охорони праці підприємства за участю представника профспілки і уповноваженого трудового колективу, а в разі виникнення конфлікту - відповідним органом державного нагляду за охороною праці за участю представника профспілки. За період простою з цих причин не з вини працівника за ним зберігається середній заробіток.

За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток. У зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Отже, у випадку простою, не з вини працівника, середній заробіток працівника зберігається, лише коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища.

В даному випадку підстави для застосування цих положень не встановлено.

За таких обставин, оплата позивачу за час простою заробітної плати в розмірі двох третин встановленого посадового окладу, відповідає положенням ч.1 статті 113 КЗпП України, тому доводи позивача у цій частині, суд вважає необґрунтованими та їх відхиляє.

За недоведеності порушення у даному випадку прав позивача на працю відсутні передбачені ст.237-1 КЗпП України підстави для відшкодування моральної шкоди.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив, за нерелевантністю посилання правові висновки, які були висловлені у постанові Верховного Суду від 30.01.2019р. у справі №210/5853/16-ц.

Позовні вимоги про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу є похідними вимогами від позовних вимог про визнання незаконним наказу про простій, тому також не підлягають задоволенню.

КЗпП України не передбачено правових підстав стягнення з роботодавця середньої заробітної плати, окрім як у разі поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Аналогія застосування норм щодо стягнення середнього заробітку за вимушений прогул до правовідносин між роботодавцем та працівником, які є предметом розгляду цього спору не застосовуються, оскільки ступінь порушення прав працівника у разі звільнення та у разі оголошення можливого незаконного простою не є тотожними.

З огляду на викладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Таким чином, ОСОБА_1 в період запровадження з 29.02.2024 року простою оплата проводилась відповідно до чинних на підприємстві локальних актів та норм чинного законодавства України, запровадження простою працівника було здійснено ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з додержанням всіх вимог чинного трудового законодавства, а отже доводи про порушення трудових права ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

У зв`язку з викладеним, судом встановлено, що відповідачем дотримано норми чинного трудового законодавства про оплату праці працівника при застосуванні простою у роботі позивача за період з березня 2024 року, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за їх недоведеністю.

Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає,що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов не підлягає задоволенню, то у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України не підлягає і стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст.ст.34, 61, 97, 113 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання незаконним та скасування розпорядження про простій, стягнення недоплаченої заробітної плати та компенсації за заподіяну моральну шкоду, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 16 жовтня 2024 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», адреса: 50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1.

Суддя: Н. Ю. Вікторович