ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/238/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Колесник О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, яку передано судді Колеснику О.М. 11 жовтня 2024 року для розгляду.

Заявник просить суд заборонити ОСОБА_2 здійснювати подальші будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :90:031:0093, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державна Інспекція архітектури та містобудування України про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення самовільно захопленої земельної ділянки та зобов`язання ОСОБА_2 привести земельну ділянку до первісного стану, шляхом знесення незаконного об`єкта незавершеного будівництва.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд приходить до висновку про те, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 151 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Водночас, відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Так, дослідивши зміст заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 стосовно забезпечення позову до подання позовної заяви не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 не є власником земельної ділянки, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :90:031:0093, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на якій заявник просить суд заборонити останньому здійснювати подальші будівельні роботи. При цьому, власником прилеглої земельної ділянки є ОСОБА_3 , яка не визначена стороною майбутнього позову.

Крім того, заявником не надано доказів, належності їй на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером :90:031:0093, яка є предметом забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про забезпечення позову до пред`явлення позову в суд, є необґрунтованою та не доведеною, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-154, 157 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ КОЛЕСНИК О.М.