Справа №333/2634/24
Провадження №2/333/2687/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя,цивільну справу за позовом ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієва Наталія Павлівна (70530, Запорізька область, Запорізький район, смт. Комишуваха, вул. Богдана Хмельницького, буд. 28) про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом,-

встановив:

22.03.2024 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 відкрилася спадщина після померлого ОСОБА_2 , який є її батьком.

Відповідно до відомостей реєстру прав власності на нерухоме майно квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить спадкодавцю на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бондар Ю.В. 07.07.2017 року та зареєстрованого в реєстрі за №715.

У встановленому законом порядку, після смерті ОСОБА_2 , позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. із заявою про прийняття спадщини.

Іншими спадкоємцями померлого ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_3 та малолітній син ОСОБА_4 .

20.06.2023 року позивач ОСОБА_2 звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів документів на квартиру.

Нотаріусом було зроблено запит до іншого спадкоємця, який прийняв спадщину (відповідача по справі), про витребування документів, що посвідчують право власності на вищевказану квартиру. У строк, зазначений у запиті, вказані документи відповідачем надані не були.

Тому позивач звертається до суду за захистом свої прав і просить визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 27.03.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 12.04.2024 року відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, зобов`язано приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієву Н.П. надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи №26 за 2022 рік, відкритої після смерті ОСОБА_2

10.05.2024 року від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява, в якій вона зазначає, що позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без її участі.

17.05.2024 року на адресу суду від приватного Дмитрієвої Н.П. надійшла копія спадкової справи №48/2022 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 20.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовну заяву підтримав, просив задовольнити, з підстав зазначених у ній.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала заяву, в якій зазначила, що позов визнає та просила розглянути справу без її участі.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.05.2012 року серії НОМЕР_3 , актовий запис 953, та лікарським свідоцтвом про смерть від 09.05.2012 року №133.

На підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Бондар Ю.В. 07.07.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №75, ОСОБА_5 , є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.03.2024 року №369212351.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , батьками ОСОБА_5 були: батько ОСОБА_6 та мати ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.08.2002 року серії НОМЕР_5 , актовий запис №30.

ОСОБА_8 відмовилася від прийняття належної їй спадщини за законом, що підтверджується заявою від 18.05.2022 року, наявною в матеріалах спадкової справи № 48/2022.

ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.11.2007 року серії НОМЕР_6 , актовий запис №208, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 19.06.1918 року серії НОМЕР_7 , актовий запис №703.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії від 13.12.2016 року НОМЕР_8 , ОСОБА_9 змінила своє ім`я на ОСОБА_10 .

05.08.2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 . зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_9 , актовий запис №614, на підставі чого остання змінила прізвище на « ОСОБА_12 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1278 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що спадкоємцями І черги померлого ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_3 та діти ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

У встановленому законом порядку 21.06.2022 року позивачОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. з заявою про прийняття спадщини.

Постановою від 20.06.2023 року нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не надано спадкоємицею документ, що підтверджує право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не піддягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об`єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ.

Відсутність правовстановлюючих документів на квартиру перешкоджає позивачу оформити відповідно до вимог закону спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом (спадкоємиця першої черги) після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 3905,98 грн.

Враховуючи те, що в даному випадку позов було задоволено в повному обсязі і відповідачем подана заява про визнання позову до розгляду справи по суті, вважаю за необхідне 50 відсотків від судового збору повернути ОСОБА_2 з державного бюджету, а саме: 1952,99 грн., а інші 50 відсотків підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями: 4, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 200, 206, 207, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієва Наталія Павлівна (70530, Запорізька область, Запорізький район, смт. Комишуваха, вул. Богдана Хмельницького, буд. 28) про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 1952 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 99 коп. судового збору.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 168) повернути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений на р/р UA0008511, ГУК у Зап.обл./Зап.Комунар./22030101, призначення платежу: 088 судовий збір за позовом ОСОБА_2 , Комунарський районний суд м. Запоріжжя, 50 % судового збору в розмірі 1 952 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 99 коп. за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки N ПН213457 від 21.03.2024 року на суму 3 906 (три тисячі девятсот шість) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27.06.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод