Справа № 274/8496/24
Провадження № 2/0274/2008/24
Ухвала

про повернення позовної заяви

19.11.2024 року Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -

встановив:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 30.10.2024 дану позовну заяву залишено без руху, а позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

Копія ухвали направлялась позивачеві на адресу, зазначену у позовній заяві: АДРЕСА_1 .

12.11.2024 конверт з копією ухвали від 30.10.2024, адресований ОСОБА_1 , повернувся до суду з довідкою АТ «Укрпошта» «причина повернення: адресат відсутній за вказаною адресою».

У Постанові від 14 серпня 2020 у справі № 904/2584/19 Верховний Суд зробив висновок, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

За таких обставин, враховуючи, що позивачу ухвала направлялась за належною поштовою адресою, суд приходить до висновку, що є підстави вважати, що позивач був належним чином повідомлений судом про залишення його позову без руху у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Так, до повноваження суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

На поштовому конверті у довідці про причини повернення кореспонденції днем проставлення відмітки про повернення поштової кореспонденції є 08.11.2024 року, а відтак суд виходить із того, що копія ухвали про залишення позову без руху вручена позивачу 08.11.2024 року.

Враховуючи викладене, останнім днем виконання ухвали суду про залишення позову без руху та усунення позивачем виявлених судом недоліків форми та змісту позовної заяви було 18.11.2024 року, однак станом на час постановлення цієї ухвали позивач не усунув недоліків наведених в ухвалі суду про залишення позову без руху.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 недоліки позову не усунув, не цікавився провадженням у справі, не звертався із заявами про надання інформації про її рух, не знайомився з матеріалами, а конверт з ухвалою про залишення позовної заяви без руху повернувся із посиланням на відсутність адресата за місцем проживання, що свідчить про те, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про залишення його позову без руху, вважаю, що позов слід визнати не поданим та повернути позивачу.

При цьому, суд зазначає, що повернення позивачу його заяви не буде мати для нього негативних наслідків, оскільки він не позбавлений права повторно подати до суду аналогічний позов, який не буде містити недоліків, які були зазначені в ухвалі суду від 30.10.2024 року.

Керуючись ст. 12-13,131, 185, 258-261,354 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом п"ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Т.М.Вдовиченко