ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/742/24
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

"21" жовтня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі судді Котенко Р. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а самевстановлення факту смерті на тимчасово окупованій території його баби - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , діда - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батька - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Свою заяву мотивував тим, що зазначені особи померли у смт. Ювілейний Артемівського р-ну міста Луганська, що є тимчасово окупованою територією. Посилаючись на ст. 317 ЦПК України, просив суд встановити факт смерті зазначених осіб на тимчасово окупованій території. При цьому, заявник зазначив, що подає заяву до Дарницького районного суду м. Києва за фактичним місцем свого проживання у м. Києві, оскільки є внутрішньо переміщеною особою.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву було передано для розгляду судді Котенко Р. В.

Під час вирішення питання про відкриття провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справу слід передати за підсудністю до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів заяви, баба, дід та батько заявника померли до 07 квітня 2014 року, тобто до тимчасової окупації територій України, у т.ч. й м. Луганська.

Отже, підсудність заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи має визначатись за правилами ст. 316 ЦПК України, згідно із частиною першою якої заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

ОСОБА_1 у тексті заяви зазначено, що він є внутрішньо переміщеною особою і фактично проживає у місті Києві. Разом з тим, адресу свого фактичного місця проживання заявник не зазначив.

Згідно із відповіддю Мінсоцполітики від 11.10.2024 № 23395/0/2-24/3, що надійшла до суду 14.10.2024 за вх. № 70343, станом на 10.10.2024 інформація в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб щодо ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відсутня.

Зі змісту заяви та з копії паспорту заявника вбачається, що зареєстрованим місцем проживання заявника є: АДРЕСА_1 .

Будь-які докази проживання заявника у м. Києві, зокрема, у Дарницькому районі м. Києва, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, підстави для розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи Дарницьким районним судом м. Києва відсутні.

Відповідно до частини дев`ятої статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Отже, зважаючи на те, що зареєстрованим місцем проживання заявника є: АДРЕСА_1 , справа мала б бути підсудна Артемівському районному суду міста Луганська.

Розпорядженням ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.20214 № 27/0/38-14 територіальну підсудність справ, підсудних Артемівському районному суду міста Луганська, було змінено та визначено, що такі справи підсудні Білокуракинському районному суду Луганської області.

Розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 змінено територіальну підсудність справ Білокуракинського районного суду Луганської області на Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

З огляду на зазначене, справа підлягає направленню за підсудністю до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області, до територіальної юрисдикції якого належить розгляд вищезазначеної заяви.

Керуючись статтями 31, 187, 260, 261, 316, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

цивільну справу № 753/18908/24 за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,передати на розгляд Першотравенському міському суду Дніпропетровської області (адреса: 52800, Дніпропетровська обл., м. Першотравенськ, вул. Шахтарської Слави, 16) за територіальною підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р. В. Котенко