Справа № 603/660/24
Провадження №2/603/246/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2024 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Галіяна І.М.

секретаря судового засідання Сандалюка О. В.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Сверлик Ольга Василівна

відповідач: ОСОБА_2

предмет позову: розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сверлик О. В., звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 12.10.1985 року в Велеснівській сільській раді Монастириського району Тернопільської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №19.

За час перебування в шлюбі в подружжя народилося четверо дітей, які на даний час вже повнолітні.

В позовній заяві зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим, оскільки їх сім`я фактично давно розпалася і шлюб існує лише формально. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, а тому позивач переконаний, що сенсу підтримувати сімейні відносини немає та вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

ІІ. Процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області від 22.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

ІІІ. Позиції сторін.

У зв`язку з неможливістю подальшого спільного проживання в шлюбі позивач ОСОБА_1 просить укладений 12.10.1985 року в Велеснівській сільській раді Монастириського району Тернопільської області між ним та ОСОБА_2 шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився проте представником позивача через канцелярію Монастириського районного суду Тернопільської області подано заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася проте через канцелярію Монастириського районного суду Тернопільської області подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання у відсутності сторін по справі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 12.10.1985 року в виконкомі Велеснівської сільської ради Монастириського району сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №19, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданого 12.10.1985 року.

За час перебування в шлюбі в подружжя народилося четверо дітей, які на даний час згідно позовної заяви вже повнолітні.

Сторони по справі спільного господарства не ведуть, сумісне проживання остаточно припинено, шлюб носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, погодившись з позовними вимогами в повному обсязі, сторони миритися не бажають.

V. Джерела права й акти їх застосування.

В Постанові Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ч. 1 ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України)

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та сторони миритися не бажають, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

VІ. Висновки за результатами розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач та відповідач миритися не бажають і збереження шлюбних відносин суперечить їх інтересам, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно розірвати, так як подальше спільне проживання сторін та збереження сім`ї неможливе та суперечитиме інтересам кожного з подружжя.

VІІ. Розподіл судових витрат.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 12, 81, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ч. 3 ст. 56, 110, 112 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12.10.1985 року в виконкомі Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №19.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18.11.2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання згідно позовної заяви та зареєстрованої згідно встановлених судом даних за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя І. М. Галіян