02.07.2024 Справа № 756/4545/24
Номер справи 756/4545/24
Номер провадження 2/756/2816/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участю секретаря - Харук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , про визнання малолітнього ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в обґрунтування позовних вимог зазначила наступне.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі також зареєстрований малолітній онук позивача - ОСОБА_2 . Проте, з 2021 року малолітній ОСОБА_2 разом зі своєю матір`ю проживає в іншій квартирі. Враховуючи, що малолітній онук позивача ОСОБА_2 вже три роки не проживає у вищевказаній квартирі АДРЕСА_1 , позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року по справі відкрито позовне провадження.

Позивач у судовому засіданні просила позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій також просила відмовити у задоволенні позову з метою забезпечення прав її дитини на житло.

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що проти задоволення позовних вимог заперечує.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивач є одноособовим власником квартири АДРЕСА_1 .

У квартирі АДРЕСА_1 , окрім позивача, зареєстровані також її син ОСОБА_4 та малолітній онук ОСОБА_2 , 2014 року народження, що підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва.

У судовому засіданні встановлено, що з 2021 року малолітній ОСОБА_2 не проживає у квартирі позивача, а разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 проживає у іншому місці.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Проте, статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» встановлено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо житлових приміщень не допускається. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав, інших прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке належить дитині, а у випадках, визначених законом, - також щодо нерухомого майна, право користування яким належить дитині, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або інші законні представники не мають права без дозволу органу опіки та піклування, наданого відповідно до закону, вчиняти від імені малолітньої дитини правочини, визначені частиною другою статті 177 Сімейного кодексу України.

Стаття 18 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює, що діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Суд установив, що на підставі вищенаведених норм законодавства щодо прав дитини Служба у справах дітей та сім`ї не надавала позивачу дозволу про можливість визнання малолітнього ОСОБА_2 , 2014 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням АДРЕСА_1 . До того ж, у своїй заяві представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації з метою забезпечення прав дитини заперечувала проти визнання малолітнього ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

До того ж, суд звертає увагу, що у квартирі позивача зареєстрований та проживає батько малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , а відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Відтак, враховуючи вищенаведене та відмову Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації у наданні дозволу про можливість визнання малолітнього ОСОБА_2 , 2014 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням АДРЕСА_1 , суд з метою запобігання порушенню прав малолітнього на житло не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02 липня 2024 року.

Суддя,- Белоконна І.В.