УХВАЛА

18 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 463/197/24

провадження № 61-14030ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Доготер Оксани Георгіївни, на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 серпня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «6-та міська поліклініка м. Львова» поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Доготер О. Г. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою рішення Личаківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 серпня 2024 року, повний текст якої складено 03 вересня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявниці строк для усунення недоліків щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, подання уточненої касаційної скарги.

04 та 08 листопада 2024 року до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків, яка за своїм змістом є новою редакцією касаційної скарги, та заява про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Недоліки касаційної скарги усунуто частково, з огляду на таке.

На клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення заявниця вказує, що строк на касаційне оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій пропущено з поважних причин, оскільки ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікування в період з 03 до 24 вересня 2024 року та з 01 до 21 жовтня 2024 року, а тимчасова непрацездатність адвоката Доготер О. Г. у період з 14 жовтня 2024 року до 02 листопада 2024 року, що підтверджується відповідним медичним висновком.

Заявниця вважає, що вказані обставини є непереборними та об`єктивними перешкодами в реалізації нею процесуального права на подання касаційної скарги у межах строків, визначених процесуальним законом.

Залишаючи без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 , Верховний Суд констатував, що оскаржувана постанова Львівського апеляційного суду ухвалена 26 серпня 2024 року, повний текст якої складено 03 вересня 2024 року, тридцятиденний строк на подання касаційної скарги на вказане рішення закінчується 03 жовтня 2024 року, проте касаційна скарга подана 21 жовтня 2024 року, тобто з пропуском процесуального строку.

Водночас, додані заявницею та її адвокатом письмові докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на оскарження судових рішень першої та апеляційної скарги не свідчать про обставини непереборної сили та об`єктивну неможливість реалізації стороною позивача оскарження судових рішень, як безпосередньо ОСОБА_2 та/або її адвокатом Доготер О. Г., оскільки долучені довідки від 24 вересня 2024 року № 536 та від 04 листопада 2024 року № 615 не свідчать, що заявниця перебувала саме на стаціонарному лікуванні, а наведені адвокатом обставини взагалі не підтвердженні письмовими доказами.

Серед іншого Верховним Судом враховано, що адвокат Доготер О. Г. здійснює представництво інтересів ОСОБА_2 на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги з 26 січня 2023 року, нею подана апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції в цій справі, а обставини тимчасової непрацездатності адвоката (з 14 жовтня 2024 року до 02 листопада 2024 року), які не підтверджені доказами, перебувають за межами тридцятиденного строку оскарження судових рішень, який закінчився 03 жовтня 2024 року.

Отже, в цій справі не встановлено об`єктивні перешкоди в реалізації заявницею та/або її представником, як разом так і окремо, права на оскарження рішення Личаківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 26 серпня 2024 року.

У сукупності наведених обставин, заявницею не підтверджено доказами пропуск строку на оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій.

Ураховуючи безповоротність процесуальної дії у вигляді поновлення пропущеного строку, Верховний Суд не може керуватися високою вірогідністю обставин на користь особи, яка просить вчинити таку процесуальну дію, тому, у цьому випадку, наявність певних обставин має бути підтверджена саме особою, яка клопоче перед судом про поновлення строку.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

У зв`язку з зазначеним вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 29 жовтня 2024 року про залишення касаційної скарги без руху заявницею не виконано повністю, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявниці.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Доготер Оксани Георгіївни, на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 серпня 2024 року вважати неподаною і повернути заявниці.

Заявниці та іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара