КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/413/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

за апеляційною скаргою начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 жовтня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Заставенко М.О.,-

встановив:

У липні 2023 року ГУ ПФУ в м. Києві звернулось до суду з названим позовом.

ГУ ПФУ в м. Києві просило стягнути з ОСОБА_1 безпідставно отриману пенсію у розмірі 571 729 грн 01 коп. та витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

При приведенні у відповідність пенсійної справи виникла переплата за період з 17 серпня 2018 року по 31 грудня 2021 року у розмірі 571 729 грн 01 коп.

Відповідачем добровільно вказані кошти не повернуті.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 жовтня 2023 року у задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі начальник ГУ ПФУ в м. Києвіпросить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів на підтвердження факту недобросовісного набуття ОСОБА_1 грошових коштів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві перебуває ОСОБА_1 та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Постановою Верховного Суду від 17 серпня 2018 року у справі № 754/13036/16-а скасовано постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року по справі № 754/13036/16-а та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2017 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Розпорядженням від 06 січня 2021 року пенсійна справа відповідача приведена у відповідність.

Попередній перерахунок пенсії за вислугу років, згідно довідки Генеральної прокуратури України № 18- 1300зп від 07 жовтня 2016 року, з розрахунку 90 % із середнього заробітку, без обмеження розміру пенсії анульовано.

Відповідно до довідки ГУ ПФУ в м. Києві, за період з 17 серпня 2018 року по 31 грудня 2021 року виникла переплата ОСОБА_1 пенсії у розмірі 571 729 грн 01 коп.

Позивачем направлено ОСОБА_1 лист з пропозицією добровільного повернення коштів.

Обґрунтовуючи позовну заяву, ГУ ПФУ в м. Києві вказувало, що відповідачем добровільно надмірно сплачені грошові кошти не повернуто. Відтак, ГУ ПФУ в м. Києві просило стягнути з ОСОБА_1 безпідставно отриману пенсію у розмірі 571 729 грн 01 коп.

У постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі за № 753/15556/15-ц зроблено висновок: «Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна.

Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Разом з тим у ст. 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.»

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відтак, повернення надмірно сплачених сум пенсій відбувається лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера внаслідок його зловживань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїхвимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, постановою Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року за № 754/13036/16-а зобов'язано Лівобережне об`єднання управління Пенсійного Фонду України в м. Києві провести попередній перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» згідно довідки Генеральної прокуратури України № 18-1300зп від 07 жовтня 2016 року, з розрахунку 90 % із середнього заробітку, без обмеження граничного розміру пенсії, починаючи з 01 жовтня 2016 року.

Постановою Верховного Суду від 17 серпня 2018 року у справі № 754/13036/16-а скасовано вказану постанову від 30 березня 2017 року. Попередній перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 анульовано.

Враховуючи викладене та положення ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивачем не надано доказів на підтвердження помилки розрахунку ГУ ПФУ в м. Києві та надання ОСОБА_1 завідомо неправдивих даних, які стали підставою для перерахування пенсії чи зловживань відповідача при отриманні пенсії.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо недоведеності ГУ ПФУ в м. Києві факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 571 729 грн 01 коп., які є пенсійною виплатою.

Посилання в апеляційній скарзі на ч. 4 ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», колегія суддів оцінює критично, оскільки вказана норма передбачає повернення надмірно сплаченої пенсії внаслідок зловживань з боку пенсіонера.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 19 жовтня 2023 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 26 червня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко