УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніна Л. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання з ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали заяви та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 4, 5 частин першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

З матеріалів поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 заявлено вимоги про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, в розмірі заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Враховуючи вищевикладене, положення статті 161 СК України містять чітку вказівку про можливість видачі судового наказу про стягнення аліментів саме на дитину, а не на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Відповідно до частини першої статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 вона досягла повноліття та саме з цього часу втратила правовий статус дитини.

Таким чином, з урахуванням конструкції статті 161 СК України, позивач не має права на стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання на свою користь в порядку наказного провадження.

Беручи до уваги викладене, що статтею 161 ЦПК України визначено вичерпний перелік вимог з якими особа може звернутись до суду з заявою про видачу судового наказу, судом встановлена, що заявлені ОСОБА_1 вимоги не відповідають нормам чинного законодавства.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Частиною першою статті 166 ЦПК України визначено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного та керуючись статтями 163, 165, 166, 168, 260, 352-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання з ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна