ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/1534/21 Номер провадження 22-ц/814/3237/24Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі Коротун І.В.

учасники справи:

відповідач ОСОБА_1

представник відповідача - адвокат Назаренко В.І.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 травня 2024 року, ухвалене суддею Материнко М.О., повний текст рішення складено - 16 травня 2024 року

у справі за позовом Департамента служби у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, закріплення житла, -

В С Т А Н О В И В:

29.01.2021 Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, закріплення житла, в якому просив суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та закріпити право на житло за малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що на обліку дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах, з підстави проживання в сім`ї, в якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради знаходиться малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (наказ №171 від 06.11.2020). Мати дитини ОСОБА_3 разом із малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. До Служби у справах дітей по Московському району 02.11.2020 надійшов лист Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №13» Харківської міської ради про невиконання ОСОБА_3 батьківських обов`язків з виховання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У листі зазначається, що мати на неодноразові запрошення на прийом не реагує. Зі слів сусідів дитина залишається вдома без догляду дорослих, сам ходить у під`їзді. Також, 02.11.2020 до Служби у справах дітей по Московському району надійшли листи Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській області та сектору ювенальної превенції Московського відділу поліції і Головного управління поліції Національної поліції в Харківській області про те, що 12.10.2020 до Московського відділу поліції надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено малолітню дитину без супроводу дорослих. В ході перевірки було встановлено, що мати дитини ОСОБА_3 знаходилася у стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого вона залишила свою дитину без нагляду. Також, до Московського відділу поліції 20.10.2020 надійшло повідомлення за фактом того, що за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння, а місце знаходження її малолітнього сина не відомо. Під час перевірки було встановлено, що дитину забрали родичі, та як ОСОБА_3 знаходилася у неадекватному стані. До Служби у справах дітей по Московському району 02.11.2020 надійшов лист Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо залишення малолітньої дитини ОСОБА_5 без нагляду. Мати ОСОБА_3 знаходилася в стані алкогольного сп`яніння, вела себе неадекватно. Дитину було передано до родичів. Спеціалістами Служби у справах дітей по Московського району та Центру соціальних служб Московському району м. Харкова 03.11.2020 була відвідана сім`я ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що умови проживання не задовільні, санітарно гігієнічні норми порушено. У квартирі брудно, неприємний запах. Дитині не створено належних умов для виховання, розвитку та відпочинку. У квартирі відсутня газова плита для приготування їжі, відсутня ванна та холодильник для зберігання продуктів харчування. У дитини майже відсутній одяг. Матері дитини ОСОБА_3 було запропоновано влаштувати дитину до центру соціально-психологічної реабілітації на час подолання нею складних життєвих обставин. З метою медичного обстеження за клопотанням Служби у справах дітей по Московському району 03.11.2020 малолітній ОСОБА_6 був влаштований до Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня №24» Харківської міської ради. На підставі направлення Служби у справах дітей Харківської обласної державної адміністрації №115 від 09.11.2020 малолітній ОСОБА_6 був влаштований до Комунального закладу «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія» (Комунальний заклад «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія» з 01.01.2021 перепрофільоване та перейменовано на Комунального закладу «Харківський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей «Гармонія»). З матір`ю дитини ОСОБА_3 проведена роз`яснювально-профілактична бесіда, в ході якої вона пояснила, що у неї була наркотична залежність, в результаті чого вона проходила реабілітацію в реабілітаційному центрі у червні 2020. Мати не заперечувала, що для дитини не має належних умов для нормального виховання та розвитку та зобов`язалася найближчим часом створити всі необхідні умови для дитини, а також пройти обстеження лікаря - нарколога та психіатра. Відповідно до інформацій Центру соціальних служб Московського району м. Харкова вбачається, що під час відвідувань сім`ї ОСОБА_3 02.11.2020 та 03.11.2020 умови проживання були не задовільні, санітарно-гігієнічні норми проживання порушені, по всій квартирі розкидані речі, брудно, неприємний запах у квартирі. Після цього спеціалісти Центру двічі здійснювали вихід до ОСОБА_3 , але двері квартири ніхто не відчинив. 01.11.2020 ОСОБА_3 з`явилася до Центру з ознаками наслідків вживання спиртних напоїв та повідомила, що вона займається оформлення документів на квартиру для подальшого продажу, оскільки навести порядок їй не вдається через присутність її батька, який зловживає алкогольними напоями та виносить речі з квартири. Вона повідомила, що і на сьогоднішній день у квартирі не має ванної та газової плити. Від послуг Центру ОСОБА_3 відмовилася. Згідно листа Комунального закладу «Харківський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей «Гармонія» від 11.01.2021 ОСОБА_3 не цікавилась подальшою долею малолітнього сина. ОСОБА_3 були надані 12.01.2021 направлення до наркологічного кабінету Московського району м. Харкова та психоневрологічного диспансеру щодо проходження обстеження, але на даний час ОСОБА_3 відповідну інформацію щодо проходження обстежень не надала. Згідно листа Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області від 02.11.2020 у відношенні ОСОБА_3 12.10.2020 та 20.10.2020 було складено адміністративні протоколи за ст. 184 КУпАП. Спеціалістами Служби у справах дітей по Московському району спільно з фахівцями Центру 12.01.2021 була відвідана сім`я ОСОБА_3 . З`ясовано, що стан санітарних умов проживання не змінився (умови не задовільні, відсутні спальне ліжко для дитини, холодильник, газова плита та ванна, речі в квартирі розкидані, брудно, неприємний запах, брудні дитячі речі не на всі сезони). Під час бесіди ОСОБА_3 пояснила, що вона заперечує проти позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 . Раніше на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради 18.06.2019 розглядалося повернення малолітнього ОСОБА_5 на виховання та спільне проживання матері ОСОБА_3 на підставі листа Служби у справах дітей Солонянського району виконавчого комітету Солонянської селищної ради Дніпропетровської області. Малолітній ОСОБА_6 був покинутий матір`ю ОСОБА_3 у реабілітаційному центрі в БО «БФ Сінай» за адресою: АДРЕСА_2 , де матір проходила лікування від наркотичної залежності. У своєму поясненні від 17.05.2019 ОСОБА_3 зазначала, що бажає повернути малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із КЗ «Солонянська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради їй на виховання та спільне проживання. ОСОБА_3 з вересня 2018 по 19.05.2019 знаходилася на реабілітації в БО «БФ Сінай» у зв`язку з тим, що вона мала наркотичну залежність. 19.05.2019 вона самовільно залишила реабілітаційний центр у зв`язку з тим, що представники закладу їй обіцяли, що вона 29.04.2019 поїде додому. Коли вона попросила зателефонувати своїм родичам, їй було відмовлено та сказали, що вона буде знаходитися в центрі до вересня 2019. Згідно пояснення ОСОБА_3 , вона на даний час алкогольними напоями не зловживає, наркотичні засоби не вживає, знаходиться в пошуку роботи. Цивільний чоловік працює на будівництві, відносини з ним добрі. Згідно листа Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» від 07.06.2019 ОСОБА_3 знаходилася на стаціонарному обстеженні та лікування у стаціонарному наркологічному відділені №3 з 28.05.2019 по 07.06.2019, діагноз: синдром залежності від опіоїдів, активне вживання опіоїдів (F 11.24).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.02.2021 відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засіджання на 11.03.2021 о 10 год 30 хв (а.с. 33).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.02.2021 заява Департамента служб у справах дітей Харківської міської ради про забезпечення позову - задоволена. Заборонено відчуження майна - квартири АДРЕСА_3 (а.с. 49).

Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Московського районного суду м. Харкова та Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2023 суддю Материнко М.О. визначено головуючим у справі (а.с. 92).

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Материнко М.О. від 31.03.2023 року справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 06.04.2023 о 10.00 год (а.с. 93-94).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.03.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 15.05.2024 о 09 год 00 хв (а.с. 130).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15 травня 2024 року позов Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, закріплення житла - задоволено.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Закріплено право на житло за малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, що є достатньою підставою для позбавлення її батьківських прав відносно дитини. Встановлені у справі фактичні обставини в цілому справляють негативний вплив на нормальний розвиток, виховання дітини та позбавлення батьківських прав відповідача відповідатиме інтересам її дитини. Суд визнав законним закріпити за малолітнім ОСОБА_5 житло за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зараз ОСОБА_1 визнає, що в той час не надавала належної уваги по вихованню сина та не мала фінансових можливостей для його утримання, у зв`язку з важкими сімейними обставинами іноді допускала вживання алкогольних напоїв. Однак, надалі вона прикладала всілякі зусилля для виправлення недоліків своєї поведінки, покращення умов життя сина та уникнення позбавлення батьківських прав, незважаючи на введення карантину через «Ковід-19» та військового стану, який продовжується до теперішнього часу. Зазначені обставини перешкоджали їй в найкоротший час влаштуватися на роботу, відремонтувати квартиру, придбати необхідні меблі, одяг і належні умови для життя і виховання сина. Доводи про те, що вона не цікавилась подальшою долею сина після поміщення його для медичного обслідування та перебування у КЗ «Харківський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей, не відповідають фактичним обставинам і ні чим не підтверджуються. Під час карантину відвідування дітей було заборонено, що підтверджується листом комунального закладу від 11.01.2021, але вона навідувалася до вказаного закладу, передавала синові гостинці, цікавилась його самопочуттям, намагалась проявляти турботу та підтримку синові у Центрі «Гармонія». У подальшому, як стало їй відомо від спеціалістів Служби у справах дітей, сина перевели в м. Полтаву, але адресу або якісь контакти не повідомили. Вона намагалася з`ясувати це в Октябрському суді, їй дали контакти Центру «Гармонія», який не працює, Вважає, що їй перешкоджають у побаченні з сином. Зазначає, що вона завжди заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, просила надати їй час для виправлення ситуації, зважити на сімейні обставини, фінансові труднощі, карантин та пов`язані з цим негаразди. Вказує, що голослівним є також повідомлення про її відмову від послуг Центру соціальної-психологічної реабілітації дітей, що спростовується заявою від 03.11.2020 начальнику Служби у справах дітей з проханням влаштувати її сина до Центру у зв`язку з життєвими обставинами, для облаштування житла створення належних умов для сина. На жаль, у зв`язку з карантином, військовим станом та іншими об`єктивними обставинами справа розглядалась до кінця 2022 у Московському районному суді м. Харкова. Потім у зв`язку зі зміною територіальної підсудності справа була направлена до Октябрського районного суду м. Полтави. За цей час ніяких додаткових матеріалів позивач до суду не надав і позов обґрунтовувався негативними подіями, що відбувалися протягом трьох місяців з 12.10.2020 до 12.01.2021. Лише 10.02.2022 суду були надані довідка Харківського обласного наркологічного диспансера від 16.12.2021 про те, що вона пройшла курс лікування, та висновок ЛКК ПНД-3 м. Харкова від 20.12.2021 про відсутність ознак психічних захворювань. З того часу минуло майже три з половиною років, у її житті відбулися суттєві позитивні зміни: вона пройшла курс лікування у Харківському обласному наркологічному диспансері; пройшла обстеження ЛКК ПНД-3; працевлаштувалася до ГОВ «Дистрибуційно-логістичної компанії «Пілот» і до теперішнього часу працюю кухаркою, про що надала докази; з 07.03.2023 проходила соціальну адаптацію в адаптаційному центрі ГО «Благо-Дар», де до теперішнього часу займається волонтерською діяльністю, про що надає докази; 13.03.2024 вийшла заміж; відремонтувала квартиру, створила всі належні умови для життя і навчання сина; за її заявою спеціалісти ССД та ЦСС Московського району 10.01.2024 відвідали її сім`ю та склали акт обстеження умов проживання, в якому підтвердили позитивні зміни щодо наявності всіх комунальних зручностей у квартирі, необхідних умов проживання для виховання і розвитку дитини. 07.02.2024 вона рекомендованим листом до Октябрського районного суду направила документи на підтвердження позитивних змін у моєму житті: акт обстеження умов проживання від 10.01.24, довідку з місця роботи від 27.10.23, свідоцтво про шлюб від 13.03.24, паспорт на нове прізвище ОСОБА_7 , але, як стало відомо, суд першої інстанції 15.05.2024 р. прийняв рішення у справі про позбавлення її батьківських прав відносно сина. Вважає, що суд першої інстанції допустив поспішне, необ`єктивне, невиважене рішення у справі, належним чином не дослідив наявні матеріали справи, які за змістом суперечать висновкам Департаменту служби у справах дітей від 17.02.2021, не допитав сусідів та лікаря педіатра, на яких вказується у повідомленні адміністрації КНП «Міська дитяча поліклініка №13» Харківської міської ради, не перевірив достовірність доводів КЗ «Харківський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей «Гармонія» про відсутність її інтересу до подальшої долі сина, повністю сприйняв на віру зібрані позивачем матеріали стосовно критичного у її періоді життя, що мав місце на протязі 3 місяців, і поклав в основу свого рішення, з посиланнями на факти і висновки більше ніж трирічної давнини. Суд першої інстанції не зважив на надіслані нею Укрпоштою додаткові матеріали щодо позитивних змін у житті, які певним чином характеризують її та її наміри щодо права на виховання сина, не врахував її бажання виховувати та утримувати сина, її подальшу поведінку та зусилля, направлені на виправлення ситуації. Крім цього вказує, що у тексті рішення суду (арк.3 абз.8) зазначено, що вона, начебто, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, проте, вона подібних заяв не писала і до суду не надсилала. Це підтверджується матеріалами справи і відсутністю відомостей про подібну заяву у внутрішньому описі судової справи. Більше того, вона прибула на засідання суду о 09:00 год. 15.05.2024 р., але засідання не відбулося, секретар запропонувала викласти власноручно свої думки по справі, але ніяких заяв про розгляд справи без її участі вона не надавала, а навпаки наполягала на особистій участі у розгляді. 16.05.24 їй в «Дію» прийшло рішення суду. Це позбавило її можливості приймати участь у судовому розгляді справи, надавати вищезазначені пояснення, представляти доводи і документи, заявляти клопотання, відстоювати свої батьківські права та інтереси. Суд у своєму рішенні зазначив неіснуюче на даний час її старе прізвище « ОСОБА_8 », в той час коли я з 13.03.2024 перебуває у шлюбі з прізвищем ОСОБА_7 , про що вона повідомляла суд поштою. Вважає, що дана обставина буде перешкоджати і ускладнювати її спілкування з сином, бо він має інше прізвище. Визнає, що були допущені неналежна поведінка і догляд за сином. Однак, у подальшому вона на протязі більше трьох років змінювала своє життя з метою створення належних умов для життя і розвитку сина.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання апеляційного суду 14.10.2024 не з`явився представник позивача, він належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 19.09.2024 судової повістки про виклик до суду у цивільній справі на електронну адресу у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (а.с. 187), яка була доставлена до електронного кабінету. 14.10.2024 до апеляційного суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у його відсутність, підтримує висновок органу опіки та піклування. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що на обліку дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах, з підстави проживання в сім`ї, в якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради знаходиться малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (наказ №171 від 06.11.2020) (а.с. 13).

Мати дитини ОСОБА_3 разом із малолітнім сином ОСОБА_5 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 11).

До Служби у справах дітей по Московському району 02.11.2020 надійшов лист Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №13» Харківської міської ради про невиконання ОСОБА_3 батьківських обов`язків з виховання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У листі зазначається, що мати на неодноразові запрошення на прийом не реагує. Зі слів сусідів дитина залишається вдома без догляду дорослих, сам ходить у під`їзді (а.с. 24).

Також, 02.11.2020 до Служби справах дітей по Московському району надійшли листи Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській області та сектору ювенальної превенції Московського відділу поліції і Головного управління поліції Національної поліції в Харківській області про те, що 12.10.2020 до Московського відділу поліції надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено малолітню дитину без супроводу дорослих. В ході перевірки було встановлено, що мати дитини ОСОБА_3 знаходилася у стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого вона залишила свою дитину без нагляду. Також, до Московського відділу поліції 20.10.2020 надійшло повідомлення за фактом того, що за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння, а місце знаходження її малолітнього сина не відомо. Під час перевірки було встановлено, що дитину забрали родичі, та як ОСОБА_3 знаходилася у неадекватному стані (а.с. 29).

До Служби у справах дітей по Московському району 02.11.2020 надійшов лист Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо залишення малолітньої дитини ОСОБА_5 без нагляду. Мати ОСОБА_3 знаходилася в стані алкогольного сп`яніння, вела себе неадекватно. Дитину було передано до родичів. Спеціалістами Служби у справах дітей по Московського району та Центру соціальних служб Московському району м. Харкова 03.11.2020 була відвідана сім`я ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 26-27).

Встановлено, що умови проживання не задовільні, санітарно гігієнічні норми порушено. У квартирі брудно, неприємний запах. Дитині не створено належних умов для виховання, розвитку та відпочинку. У квартирі відсутня газова плита для приготування їжі, відсутня ванна та холодильник для зберігання продуктів харчування. У дитини майже відсутній одяг. Матері дитини ОСОБА_3 було запропоновано влаштувати дитину до центру соціально-психологічної реабілітації на час подолання нею складних життєвих обставин. З метою медичного обстеження за клопотанням Служби у справах дітей по Московському району 03.11.2020 малолітній ОСОБА_6 був влаштований до Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня №24» Харківської міської ради. На підставі направлення служби у справах дітей Харківської обласної державної адміністрації №115 від 09.11.2020 малолітній ОСОБА_6 був влаштований до Комунального закладу «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія» (Комунальний заклад «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія» з 01.01.2021 перепрофільоване та перейменовано на Комунального закладу «Харківський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей «Гармонія»).

З матір`ю дитини ОСОБА_3 проведена роз`яснювально-профілактична бесіда, в ході якої вона пояснила, що у неї була наркотична залежність, в результаті чого вона проходила реабілітацію в реабілітаційному центрі у червні 2020. Мати не заперечувала, що для дитини не має належних умов для нормального виховання та розвитку та зобов`язалась найближчим часом створити всі необхідні умови для дитини, а також пройти обстеження лікаря - нарколога та психіатра.

Відповідно до інформацій Центру соціальних служб Московського району м. Харкова вбачається, що під час відвідувань сім`ї ОСОБА_3 02.11.2020 та 03.11.2020 умови проживання були не задовільні, санітарно-гігієнічні норми проживання порушені, по всій квартирі розкидані речі, брудно, неприємний запах в квартирі. Після цього спеціалісти Центру двічі здійснювали вихід до ОСОБА_3 , але двері квартири ніхто не відчинив. 01.11.2020 ОСОБА_3 з`явилась до Центру з ознаками наслідків вживання спиртних напоїв та повідомила, що вона займається оформлення документів на квартиру для подальшого продажу, оскільки навести порядок їй не вдається через присутність її батька, який зловживає алкогольними напоями та виносить речі з квартири. Вона повідомила, що і на сьогоднішній день у квартирі не має ванної та газової плити. Від послуг Центру ОСОБА_3 відмовилась. Згідно листа Комунального закладу «Харківський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей «Гармонія від 11.01.2021 ОСОБА_3 не цікавилась подальшою долею малолітнього сина.

ОСОБА_3 були надані 12.01.2021 направлення до наркологічного кабінету Московського району м. Харкова та психоневрологічного диспансеру щодо проходження обстеження, але на даний час ОСОБА_3 відповідну інформацію щодо проходження обстежень не надала.

Згідно листа Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області від 02.11.2020 у відношенні ОСОБА_3 12.10.2020 та 20.10.2020 було складено адміністративні протоколи по ст. 184 КУпАП.

Спеціалістами Служби у справах дітей по Московському району спільно з фахівцями Центру 12.01.2021 була відвідана сім`я ОСОБА_3 . З`ясовано, що стан санітарних умов проживання не змінився (умови не задовільні, відсутні: спальне ліжко для дитини, холодильник, газова плита та ванна, речі в квартирі розкидані, брудно, неприємний запах, брудні дитячі речі не на всі сезони). Під час бесіди ОСОБА_3 пояснила, що вона проти позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 .

Раніше, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради 18.06.2019 розглядалося повернення малолітнього ОСОБА_5 на виховання та спільне проживання матері ОСОБА_3 на підставі листа Служби у справах дітей Солонянського району виконавчого комітету Солонянської селищної ради Дніпропетровської області. Малолітній ОСОБА_6 був покинутий матір`ю ОСОБА_3 у реабілітаційному центрі в БО «БФ Сінай» за адресою: АДРЕСА_2 , де матір проходила лікування від наркотичної залежності. У своєму поясненні від 17.05.2019 ОСОБА_3 зазначала, що бажає повернути малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із КЗ «Солонянська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради їй на виховання та спільне проживання.

ОСОБА_3 з вересня 2018 року по 19.05.2019 знаходилася на реабілітації в БО «БФ Сінай» у зв`язку з тим, що вона мала наркотичну залежність. 19.05.2019 вона самовільно залишила реабілітаційний центр у зв?язку з тим, що представники закладу їй обіцяли, що вона 29.04.2019 поїде додому. Коли вона попросила зателефонувати своїм родичам, їй було відмовлено та сказали, що вона буде знаходитись в центрі до вересня 2019.

Згідно пояснення ОСОБА_3 , вона на даний час алкогольними напоями не зловживає, наркотичні засоби не вживає, знаходиться в пошуку роботи. Цивільний чоловік працює на будівництві, відносини з ним добрі.

Згідно листа Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» від 07.06.2019, ОСОБА_3 знаходилась на стаціонарному обстеженні та лікування в стаціонарному наркологічному відділені №3 з 28.05.2019 по 07.06.2019. Діагноз: синдром залежності від опіоїдів. Активне вживання опіоїдів. (F 11.24).

Згідно з висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 17.02.2021 №137 щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважає доцільним позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 67-70).

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору.

Відповідно до п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Згідно з ст. ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХП, яка відповідно до ст.9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного із батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто на виховання дитини, захист інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання ними своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України, факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно. Водночас суди повинні враховувати, що у випадках, коли батьки не беруть участі у вихованні своєї дитини з поважних причин (через хворобу, перебування в тривалому відрядженні тощо), її усиновлення без їхньої згоди є неприпустимим.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний заклад або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з ч. 1 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержувати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї працездатності (право на утримання від дитини); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шести місяців у випадку влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про охорону дитинства" у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є позбавлення ОСОБА_9 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та закріпити право на житло за малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається, підставою даного позову, пред`явленого до суду у січні 2021, є те, що ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, веде себе неадекватно, також має наркотичну залежність, у результаті чого вона проходила реабілітацію в реабілітаційному центрі у червні 2020, залишає свою дитину без нагляду, умови проживання сім`ї незадовільні, санітарно гігієнічні норми порушено, у квартирі брудно, неприємний запах, дитині не створено належних умов для виховання, розвитку та відпочинку, у квартирі відсутня газова плита для приготування їжі, відсутня ванна та холодильник для зберігання продуктів харчування, у дитини майже відсутній одяг. Відносно ОСОБА_3 12.10.2020 та 20.10.2020 були складені адміністративні протоколи за ст. 184 КУпАП. У зв`язку з цим, малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06.11.2020 знаходиться у Службі у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради на обліку дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах, з підстави проживання в сім`ї, в якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Як встановлено судом першої інстанції і це вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 , виданим Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 10).

Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 11).

ОСОБА_3 разом із малолітнім сином ОСОБА_5 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14,45).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.01.2021, вказана квартира є 2-х кімнатною, загальною площею 44,0 кв.м. та належить на праві приватної спільної часткової власності (по 1/3 частині кожному) ОСОБА_3 (відповідач), ОСОБА_10 (мати відповідача), ОСОБА_11 (батько відповідача) на підставі договору купівлі-продажу від 26.03.2004, посвідченого ОСОБА_12 , приватним нотаріусом ХМНО (а.с. 46).

Згідно наказу №171 від 06.11.2020 Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, взято на облік малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстави проживання в сім`ї, в якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання свої обов`язків з виховання дитини (а.с. 13).

З 11.11.2020 малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у Комунальному закладі «Харківський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей «Гармонія» Харківської обласної ради (а.с. 113-114).

У 2022 року вказаний заклад був евакуйований за адресою: АДРЕСА_4 .

У зв`язку зі зміною територіальної підсудності даної справи, вона надійшла на розгляд до Октябрського районного суду м. Полтави 26.01.2023, у якій було призначене підготовче засідання на 06.04.2023.

09.09.2023 до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 , в якому вона повідомила, що знає про те, що судом розглядається справа про позбавлення її батьківських прав, що вона зацікавлена повернути сина, займатися його вихованням, вона працевлаштувалася, змінила повністю своє ставлення до життя, шкодує, що так трапилося у її житті, що згодна на усі умови, щоб повернути сина, просить дати їй останній шанс, щоб не втратити сина (а.с. 105).

До вказаної заяви ОСОБА_3 додала довідку від 04.09.2023 ГО «Благо-дар» та характеристику від 04.09.2023 з ГО «Благо-дар», в якій вказано, що ОСОБА_3 з 07.03.2023 проходить соціальну адаптацію в адаптаційномиу центрі по АДРЕСА_5 , приймає участь у всіх волонтерських заняттях, які проходять у центрі, є волонтером організації, характеризується задовільно, нарікань та зауважень не має, усі завдання виконує сумлінно, своєю поведінкою довела, що змінила ставлення до життя і стала повноправним сумлінним членом суспільства (а.с. 106, 107).

12.02.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_3 (вхд. №9046) про участь у судовому засіданні 13.03.2024 в режимі відеоконференції (а.с. 119).

До заяви додала: - висновок ЛКК №231 Міського психоневрологічного диспансера №3 м. Харкова від 20.122021 про те, що у результаті огляду ознак психічного захворювання немає; - довідку Обласного наркологічного диспансера Харківської обласної ради № 3215 від 16.12.2021 про те, що ОСОБА_3 знаходилася на стаціонарному обстеженні та лікуванні в стаціонарному наркологічному відділенні №3 з 06.12.2021 по 16.12.2021, діагноз: синдром залежності від опіоїдів, на даний час утримання. /F 11.2/, синдром алкогольної залежності. /F 10.2/, курс лікування пройшла, виписана з відділення у задовільному стані, рекомендовано регулярне спостереження у лікаря-нарколога за місцем проживання (а.с. 121); - акт обстеження умов проживання від 10.01.2024, затверджений начальником Служби у справах дітей по Салтівському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради Л.М. Білецькою, згідно якого головним спеціалістом-юрисконсультом ССУ по Салтівському району ОСОБА_13 , фахівцем із соціальної роботи ВСР ХМЦСС «Довіра» ОСОБА_14 на підставі заяви ОСОБА_3 з метою обстеження умов проживання проведено обстеження за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що житло складається з 2-х кімнат, зі всіма зручностями, умови проживання задовільні, у квартирі чисто, прибрано, зроблено косметичний ремонт, в наявності необхідні меблі та побутова техніка. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: в наявності ліжко, письмовий стіл, речі відповідно сезону, продукти харчування в достатній кількості. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_3 (мати), ОСОБА_11 (дідусь), зареєстрований, але не мешкає, ОСОБА_15 - співмешканець. Стосунки дружні, взаємоввічливі. Мати бажає повернути дитину на виховання та спільне проживання (а.с. 120,121,124).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.03.2024 закрите підготовче провадження, справа призначена до розгляду на 15.05.2024 (а.с. 130).

15.05.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_3 про розгляд справи у її відсутність, також просила суд дати можливість повернути сина, має офіційне працевлаштування, оновила ремонт у квартирі, є усе необхідне для проживання дитини, вона є волонтером церкви «Нове покоління» (а.с. 133).

Згідно свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_2 , ОСОБА_3 зареєструвала 13.03.2024 шлюб з ОСОБА_15 , змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с. 150).

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції не дослідив докази, надані відповідачем ОСОБА_3 під час підготовчого провадження на спростування підстав позову, не надав їм відповідну правову оцінку та прийшов до помилкового висновку про його задоволення.

Суд першої інстанції залишив поза увагою ті обставини, що позов був пред`явлений до суду у січні 2021 року та був розглянутий по суті лише у травні 2024, що за вказаний період могли відбутися суттєві зміни у поведінці та ставленні відповідача до дитини, що дійсно спростовує підстави позову.

Апеляційний суд у складі колегії суддів, дослідивши надані відповідачем під час підготовчого провадження вищевказані докази на підтвердження своїх заперечень проти позову, приходить до висновку про те, що дійсно відповідач ОСОБА_9 усвідомила протиправність своєї поведінки, стала на шлях виправлення, працевлаштувалася, пройшла курс лікування від алкогольної та наркотичної залежності (про що надала відповідні довідки), оновила ремонт у квартирі, придбала необхідну побутову техніку, облаштувала кімнату для дитини, придбала необхідні для дитини речі та одяг, що вказує на те, що ОСОБА_3 дійсно бажає повернути сина на виховання та спільне проживання.

Крім цього, відповідач надала до апеляційної скарги довідку №100 від 27.10.2023, згідно якої ОСОБА_3 працює на посаді кухаря у ТОВ «Дистрибуційно-логістичній компанії «Пілот» з 12.10.2023 по теперішній час (а.с. 125).

Також, згідно відповіді №13-02/237 від 24.09.2024 на адвокатський запит стосовно вихованця закладу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 11.11.2020 перебуває у закладі, директор Комунального закладу «Харківський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей «Гармонія» Харківської обласної ради А. Трофименко повідомила, що після евакуації закладу у 2022 за адресою: АДРЕСА_4 , мати ОСОБА_16 відвідувала свого сина в Центрі, яке відбулося 12.08.2024, ОСОБА_16 перебувала у закладі кілька днів, протягом яких спілкувалася з сином, ОСОБА_17 був радий бачити матір, хлопчик тягнеться до матері, проявляє бажання спілкуватися та бути з нею (а.с. 190).

Допитаний у суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_15 суду показав, що він є чоловіком відповідача ОСОБА_1 , він знайомий з її сином ОСОБА_17 , вони спілкуються по телефону, у них гарні стосунки між собою, вважає, що дитина повинна виховуватися та жити у повній сім`ї, тому вони з ОСОБА_16 бажають повернути дитину у свою сім`ю. Підтвердив, що у серпні 2024 ОСОБА_16 їздила до сина у Чернівецьку область. Питання щодо влаштування сина ОСОБА_17 до школи в м. Харкові буде вирішуватися після ухвалення рішення суду, розуміє свою відповідальність за долю дитини у разі її перевезення з більш небезпечної області України до м. Харкова, обіцяє дотримуватися правил небезпеки.

Відповідач ОСОБА_1 апеляційному суду пояснила, що під час перебування цивільної справи у провадженні суду вона зробила висновки та змінила своє ставлення до сина та його виховання, бажає повернути його у сім`ю для спільного виховання разом з чоловіком. У разі повернення їй сина буде вирішено питання його навчання у школі м. Харкова, з метою уникнення загрози життю та здоров`ю сина та членам сім`ї у зв`язку з військовими діями рф можливий переїзд сім`ї у більш небезпечне місце.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що позов є недоведеним, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про його задоволення, висновки суду не грунтуються на фактичних обставинах справи та зібраних у справі доказах, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно п.8 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч.ч. 1, 9, 10 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позову, то ухвала Московського районного суду м. Харкова від 01.02.2021 про забезпечення позову також підлягає скасуванню.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 2,3,4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.2, 376, ч.1 п. 1-4, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 травня 2024 року- скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Департамента служби у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, закріплення житла - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.02.2021.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 жовтня 2024 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов