г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3403/24
Номер провадження 2/213/1665/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренка О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

Представник позивача звернулась до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 37 891,80 грн, заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 566,65 грн, суму збитків від інфляції у розмірі 41157,47 грн, 3% річних 314,39 грн та пеню у розмірі 383,55 грн.

Позов обґрунтовано обставинами:

КПТМ «Криворіжтепломережа» є надавачем послуги з постачання теплової енергії у АДРЕСА_1 є багатоквартирним, подання теплоносія до нього здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача. ОСОБА_1 є співвласником вказаного будинку, в якому має на підставі права власності 1/2 частину нежитлового приміщення № НОМЕР_1 , загальною площею 244,5 кв.м. Позивач здійснював постачання теплової енергії відповідачу на вказане приміщення, так як воно вбудоване та не виокремлено від внутрішньобудинкового комплексу трудопроводів та обладнання для забезпечення опалення вказаного будинку.

На вказаний багатоквартирний будинок встановлено прилад комерційного обліку.

З 05.11.2021 договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання, текст якого розміщено на сайті товариства.

Відповідно до п.30 індивідуального договору плата виконавцю складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування.

Відповідач не виконувала свої грошові зобов`язання перед позивачем, оплату за отримані послуги не здійснювала, в результаті чого за період з 05.11.2021 по 28.03.2024 утворилась заборгованість за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 37 891,80 грн та за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 30.04.2024 у розмірі 566,65 грн.

Внаслідок порушення відповідачем вимог чинного законодавства та наявності заборгованості позивачем нараховані інфляційні втрати за період з квітня 2024 року по червень 2024 року у розмірі 1157,47 грн, 3% річних за період з 02.04.2024 по 11.07.2024 у розмірі 314,39 грн, пеню згідно п.45 індивідуального договору за період з 02.04.2024 по 11.07.2024 у розмірі 383,55 грн. Просить стягнути з відповідача вказані суми заборгованості, інфляційні втрати, 3% річних та пеню.

Позиція відповідача

У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

05.08.2024 позовна заява надійшла до суду.

12.08.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзив не надав.

Будь-яких заяв, клопотань від сторін до суду не надходило.

З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих комунальних послуг.

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» є теплопостачальною організацією у розумінні ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» як суб`єкт господарської діяльності, який виробляє, транспортує та постачає теплову енергію населенню м. Кривого Рогу.

ОСОБА_1 є власником 1/2 частки нежитлового приміщення, загальною площею 224,5 кв.м., вбудованого в перший поверх п`ятиповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Співвласником іншої 1/2 частки вказаного приміщення є ОСОБА_2 , що видно із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідачем не укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою нежитлового приміщення.

Рішеннями Криворізької міської ради №530 від 22.10.2021 та №1272 від 18.10.2023 Комунальному підприємству теплових мереж «Криворіжтепломережа» встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання.

Наказом позивача №712 від 03.11.2021 встановлено розмір плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії у розмірі 22,05 грн. В подальшому наказами по підприємству від 30.11.2021 №791, від 30.06.2022 №394, від 29.11.2022 №773 у зв`язку із зміною законодавчо встановленого розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць вносились зміни до вищевказаного Наказу №712 та відповідно змінювався розмір плати за абонентське обслуговування, який без витрат на обслуговування встановлений: з 01.12.2021 у розмірі 22,05 грн, 01.07.2022 у розмірі 17,87 грн, 01.12.2022 у розмірі 17,70 грн.

Встановлено, що позивачем регулярно та відповідно до тарифів на теплову енергію надавалися комунальні послуги, що підтверджується актами про подачу теплової енергії від 26.10.2021, 01.11.2022, 14.11.2023 та актами про припинення подачі теплової енергії від 01.04.2022, 23.03.2023 та від 20.03.2023.

Фактичне споживання послуги з постачання теплової енергії житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується щомісячними звітами про споживання, з яких видно, що обсяг спожитої теплової енергії визначається за показами лічильника.

Із акту обстеження від 05.06.2023 видно, що у вищевказаному нежитловому приміщенні, власниками якого є ОСОБА_3 . І відповідач ОСОБА_1 , знаходиться магазин «Прометей», опалювальні прилади відсутні, в наявності транзитні трубопроводи 8 шт., довжиною 3,0м,. прилад обліку загальнобудинковий.

Позивачем протягом березня травня 2024 року направлялись відповідачу рахунки- фактури щодо вартості послуг з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування.

Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості за відповідачем значиться заборгованість за теплову енергію за період з 05.11.2021 по 28.03.2024 у розмірі 37 891,80 грн, заборгованість по платі за абонентське обслуговуваннях за період з 05.11.2021 по 30.04.2024 склала 566,65 грн., всього 38 458,45 грн. Нарахування здійснено відповідно до площі нежитлового приміщення 112,25 кв.м., що складає 1/ 2 частку від загальної площі нежитлового приміщення.

У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання з оплати комунальних платежів, позивачем здійснено розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 02.04.2024 по 11.07.2024 в сумі 1157,47 грн; 3% річних від простроченої суми за період з 02.04.2024 по 11.07.2024 становить в розмірі 314,39 грн; пеня за період з 02.04.2024 по 11.07.2024 нарахована у розмірі 383,55 грн.

Правильність нарахування підтверджується відповідними розрахунками.

За вихідним номером №2685/13 від 30.04.2024 відповідачу направлялась претензія №12883/15056 щодо необхідності сплати заборгованості у розмірі 38 458,45 грн, яка залишена відповідачем без відповідного реагування.

Розмір нарахованого боргу відповідачем не спростовано.

IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

При цьому, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Вказаною статтею встановлено презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна.

Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Як передбачено ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором.

Відповідно до ст. 4 ЖК України до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

В розумінні Закону України «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією № 1198, споживачем теплової енергії є фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Відповідно до Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Пунктом 4 Правил встановлено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. У разі викупу частини приміщень в окремо розташованому будинку теплопостачальна організація укладає договір з кожним власником (п. 5 Правил).

Згідно зі ст. 24 вказаного Закону, серед основних обов`язків споживача є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії, додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Згідно з п. 14 Правил споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання, а відповідно до приписів п. 23 Правил розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Споживач теплової енергії зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил (ст. 40 Правил).

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, послуги з постачання теплової енергії належать до комунальних послуг.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 12 Закону № 2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно із ст. 14 вказаного Закону передбачена можливість укладення трьох різних моделей договорів про надання комунальних послуг, яка самостійно обирається співвласниками багатоквартирного будинку, виключно на підставі рішення, прийнятого відповідно до закону.

Як передбачено ч.5 ст. 13 Закону, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу та плати за абонентське обслуговування.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №869 від 17.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» тарифи формуються для трьох категорій споживачів: населення, бюджетних установ та інших споживачів. При цьому, у листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.03.2015 за №2450/15/61-15 надано роз`яснення, що для власників нежитлових приміщень застосовується тариф як для «інших споживачів».

Згідно з п.11 Типового індивідуального договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315.

Відповідно до ст.24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії від 21.08.2019 №830 визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання.

Як передбачено ч.6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

В п.31 Типового індивідуального договору зазначено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Відповідно до п.34 договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послуги, виконати роботу, сплатити гроші тощо), а кредитор вправі вимагати виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином, згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Відповідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як передбачено ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Аналогічне положення щодо стягнення пені міститься у пункті 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

На підставі ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 є багатоквартирним, в якому знаходиться нежитлове приміщення, 1/ 2 частка якого належить відповідачу. Система опалення нежитлового приміщення відповідача є єдиною та невід`ємною частиною внутрішньобудинкових систем будинку, а отже, відповідач повинна оплачувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення. Опалення в нежитловому приміщенні відповідача відсутнє.

Встановлено, що позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, доводи позивача щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення заборгованості відповідача з оплати за надані послуги з постачання теплової енергії до будинку АДРЕСА_1 , в якому розташоване нежитлове приміщення відповідача, та погоджується з наданим розрахунком заборгованості відповідача за період з листопада 2021 року по березень 2024 року, включно, у розмірі 37 891,80 грн та за абонентське обслуговування в розмірі 566,65 грн.

Також, як видно із матеріалів справи, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь за період з інфляційних втрат, 3% річних від простроченої суми, нарахованих на суму несплаченої заборгованості і пені, та надав відповідні розрахунки.

Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями ч.2 ст. 625 ЦК України, а нарахування пені відповідає умовам Індивідуального договору.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доводи позивача щодо наявності заборгованості за послугу з постачання теплової енергії та її розміру нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, відзив відповідачем не надано, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, керуючись ст.141 ЦПК України, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, ч.1 ст.141, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 28.03.2024 в розмірі 37 891 (тридцять сім тисяч вісімсот дев`яносто одна) грн 80 коп, заборгованість за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 30.04.2024 в розмірі 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень 65 коп, суму збитків від інфляції за період з квітня 2024 року по червень 2024 року в розмірі 1157 (одна тисяча сто п`ятдесят сім) грн 47 коп, 3% річних за період з 02.04.2024 по 11.07.2024 у розмірі 314 (триста чотирнадцять) грн 39 коп, пеню за період з 02.04.2024 по 11.07.2024 у розмірі 383 (триста вісімдесят три) грн 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 листопада 2024 року.

Відомості про сторін:

Позивач: Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», місцезнаходження: пров. Дежньова, 9, м. Кривий Ріг, 50000, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О.М. Нестеренко