Справа № 333/5439/24
Провадження № 2/333/3580/24
07 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Кулик В.Б.,
за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною 3-х років, -
В С Т А Н О В И В:
27.06.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною 3-х років, в якому посилаючись на ст. ст. 141, 180-182 СК України, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також, посилаючись на ч. 2 ст. 84 СК України просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти на її утримання у розмірі частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною 3-років, тобто до 15.03.2026 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 17.08.2019 року позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем. На час подання позову сторони разом не проживають, шлюбні стосунки між ними припинено.
Відповідач з 22.09.2023 року по теперішній час перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримує грошове забезпечення, інших аліментних зобов`язань не має і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина та кошти на утримання дружини до досягнення сином Марком 3-років. Позивач не має можливості належним чином забезпечити матеріально свого сина та себе, оскільки не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років.
Ухвалою від 28.06.2024 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, причини його неявки суду невідомі.
Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони по справі з 17.08.2019 року перебувають у зареєстрованому Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 547, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 10).
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) 23.03.2023 року, актовий запис № 158 (а.с. 11).
Дитина проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади № 2024/004496939 від 04.05.2024 року та № 2024/004816725 від 13.05.2024 року (а.с. 12,14).
Таким чином, судом встановлено, що на цей час малолітній ОСОБА_3 повністю знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з ОСОБА_1 ..
Місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено витягом з реєстру Запорізької територіальної громади № 2023/007971641 від 03.10.2023 року (а.с. 13). Згідно з довідкою № 6838 від 30.10.2023 року, виданої за підписом начальника відділення кадрів військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , починаючи з 22.09.2023 року ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).
Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Інших аліментних зобов`язань не має і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина та дружини до досягнення дитиною 3-х років.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
На підставі ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоров`я, а також те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини не надає та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Частиною першою ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
За ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 2 ст. 80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За положеннями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Разом з тим, зі змісту вказаних вище норм слідує, що визначальною умовою стягнення аліментів на дружину є та обставина, чи може платник аліментів надавати таку матеріальну допомогу.
Матеріалами справи підтверджено факт того, що спільна дитина позивача та відповідача проживає разом з матір`ю позивачем по справі ОСОБА_1 .
Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не досягнув трирічного віку.
Враховуючи приписи законодавства, зокрема, положення ст. 84 СК України, ОСОБА_1 має право на утримання від ОСОБА_2 до досягнення їх дитиною трирічного віку.
Позивач ОСОБА_1 не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України.
Відповідач ОСОБА_2 проходить військову службу та отримує дохід.
Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Судом встановлено, що малолітня дитина сторін, яка не досягла трирічного віку, проживає з позивачем, та між сторонами немає домовленості відносно утримання дружини, яка не працює, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років.
Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї.
Таким чином, відповідач має можливість надавати допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.
Щодо розміру заявлених аліментів на утримання дружини, то суд враховує наступне.
За змістом ч.ч. 1-3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.
Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.
Матеріали справи не містять документів щодо отриманого доходу відповідача ОСОБА_2 .. Жодних доказів того, що ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу ОСОБА_1 у заявленому нею розмірі, суду не надано.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що задовольнивши позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дружини в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, їх розмір буде складати 1/2 частки усіх відрахувань із заробітної плати (доходів).
Зважаючи на вищенаведене, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, та враховуючи те, що судом вирішується питання щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її користь на утримання дитини в розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.
Згідно зі ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Датою подачі позову є 27.06.2024 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Так як позивач ОСОБА_1 при подачі позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави пропорційно до задоволених вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263, 264-265, 268, 272, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 84, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 10-13, 77-80, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною 3-х років задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.06.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 27.06.2024 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в дохід держави судовій збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за вимогу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в дохід держави судовій збір у розмірі 1 005 (одна тисяча п`ять) грн. 30 коп. за вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років.
Рішення в частині суми платежу за один місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити до негайного виконання.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення складено і підписано суддею 07 жовтня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б.Кулик