Справа № 331/488/21
Провадження № 2/331/28/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Антоненко М.В.

за участю секретаря Байрамової Д.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, 02.02.2021 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.07.2015 року по 31.12.2020 року в сумі 61387,85 гривень.

Просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137) на р/р зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_2 у Філії - Запорізьке обласне управління AT „Державний ощадний банк України", м. Запоріжжя, МФО 313957, , Свідоцтво платника ПДВ: № 11030127 ІПН: 49) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.07.2015 року по 31.12.2020 року в сумі 61387 (шістдесят одну тисячу триста вісімдесят сім) гривень 85 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, (№ НОМЕР_3 ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» МФО 320478, ІПН: 58) судовий збір по 1135 (одній тисячі сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок з кожного.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2021 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін

Заочним рішенням від 12.05.2021 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, яка утворилась за період з 01.07.2015 року по 31.12.2020 рік, у сумі 61387 гривень 85 копійок, судовий збір по 1135 гривень 00 копійок з кожного.

Ухвалою суду від 20.01.2022 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2021 року скасовано, призначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

06.06.2022 року позивачем була подана до суду уточнена позовна заява відповідно до якої Концерн МТМ просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 накористь КОНЦЕРНУ „МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ (поточний рахунок № НОМЕР_5 Філія AT "Укрексімбанк" у м. Києві МФО 322313, ) суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.07.2015 р. по 31.10.2021 р. в сумі 66 191,50 грн. (шістдесят шість тисяч сто дев`яносто одна грн. 50 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 накористь КОНЦЕРНУ „МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ (поточний рахунок № НОМЕР_3 Банку: ПАТ АБ «УКРЕАЗБАНК» МФО 320478, ) судові витрати, які на день подачі до суду цієї позовної заяви дорівнюють судовому збору у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.).

Ухвалою від 12.09.2022 року було призначено справу до судового розгляду по суті.

16.10.2023 року до суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Ключенкової Х.В. надійшла заява про застосування строку позовної давності. Представник відповідача просить застосувати строки позовної давності до позовної вимоги Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на суму заборгованості за житлові-комунальні послуги за період з 01.07.2015 року по 02.02.2018 року в розмірі 30788,65 грн.

31.10.2023 року до суду надійшли заперечення Концерну МТМ на заяву про застосування строків позовної давності. Позивач посилається на Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктами 12-14. Цими нормами, які набрали чинності 02.04.2020, передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин в Україні безперервно тривав з 12.03.2020 до 30.06.2023 року. З огляду на це позов до суду було подано під час дії карантину на території України. Також позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справа за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи без участі. Позовні вимоги не визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.

Згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 р. виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

Основною метою діяльності концерну «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, призначеної для централізованого опалення, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».

Згідно із приписами ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

У відповідності до п. 18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальні споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї в ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно витягу від 25.10.2023 року зробленого з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спадщини належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Відповідно до інформації з КП «ЦУІТ» ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 14.07.1998 року, та залишається зареєстрованим за адресою надання послуг по сьогоднішній день (а.с. 16).

Отже, відповідачі зобов`язані були своєчасно вносити плату за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. При цьому суд враховує, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ч.2ст.317 ЦК України).

З урахуванням наведених вище норм права, зобов`язання по оплаті послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання несе користувач/власник житлового будинку/квартири, як споживач цих послуг.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі були споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за вище вказаною адресою та користуються послугами позивача, а тому навіть при відсутності письмового договору на їх ім`я та при фактичному отриманні послуг вони повинні проводити оплату за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_6 за період з 01.07.2015 по 31.10.2021 року нараховано за послуги в сумі 66191.50 грн., сплачено 0,00 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку.

З огляду на те, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за послуги відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по повному погашенню заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог.

Разом із тим, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.

Судом встановлено, що вимоги позивач пред`явив за період 01.07.2015 по 31.10.2021 роки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.264 ЦПК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно із приписами ст.ст. 260,261 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Верховний Суд у постанові від 23.12.2020 по справі № 127/23910/14-ц дійшов висновку, що правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Позовні вимоги Концерну «МТМ» стосуються заборгованості, що утворилася у період з 01.07.2015 року по 31.10.2021 року. Водночас, із вказаними вимогами Концерн «МТМ» звернувся до суду 02.02.2021 року

Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України "'«Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 «з метою запобігання поширенню на України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-, з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території країни діяв карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» та наступними постановами КМУ з цього ж питання. В подальшому Кабінет Міністрів України постановою № 1336 від 15.12.2021 продовжив дію адаптивного карантину на території України до 31 березня 2022 року продовжено внесення змін до постанови № 1236 від 9 грудня 2020 р., постановою від 09.12.2020 №1236 продовжено дію до 30.04.2023 року. Постановою від 27.04.2023 №383 продовжено дію до 30.06.2023 року. Отже Карантин в Україні безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 року.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). В випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Отже, до вимог Концерну «МТМ», строк позовної давності до яких не сплив на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, тобто станом на березень 2020 року, не можуть бути застосовані наслідки пропуску строку позовної давності.

При цьому, оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувались позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісяця платежу.

30.03.2020 Верховна Рада прийняла закон № 540-IX (набрав чинності 02.04.2020), який продовжив низку процесуальних та інших строків (зокрема, позовну давність) на строк дії карантину.

Зокрема, пунктом 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України було визначено, що під час дії карантину, строки, встановлені низкою статей цього Кодексу (зокрема, позовна давність), продовжуються на строк дії карантину.

За загальним правилом, визначеним у статті 58 Конституції України та статті 5 Цивільного кодексу, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, і не мають зворотної дії у часі.

З огляду на це, сплив строків до набрання чинності Законом № 540-IX разом із відсутністю норми про зворотну дію цього закону в часі дають підстави стверджувати, що строки, які спливли до 02.04.2020, не є продовженими.

При застосуванні приписів пункту 12 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України суд враховує також, що такий строк слід застосовувати відносно кожного щомісячного платежу.

Суд враховує ті обставини, що оплата комунальних послуг має здійснюватись споживачами цих послуг до 20 числа місяця, наступного за тим, в якому цю послугу спожито.

Встановлено, що платежі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за послуги позивача у спірний період не здійснювалися.

З цього вбачається, що позовна давність по заборгованості за 01.07.2015 року по березень 2017 спливла до введення карантину, а тому на неї дія пункту 12 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України щодо продовження строку позовної давності не поширюється. А тому у стягненні заборгованості, яка виникла з 01.07.2015 року до березня 2017 року слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Разом з тим, сплив строку позовної давності щодо решти періоду заборгованості, починаючи з березня 2017 р.по 31.10.2021 припадає на час дії карантину, який не закінчився у день подання позову Концерном МТМ 02.02.2021, тому на цю заборгованість поширюються приписи ст. 12 «Прикінцевих та перехідних положень» до ЦК України в частині продовження строку позовної давності на весь час дії карантину. А тому ця заборгованість підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином в межі строку позовної давності з урахуванням приписів пункту 12 «Прикінцевих і перехідних положень» ЦК України вкладається період щомісячних платежів з березня 2017 року по 31.10.2021 року включено, а борг у цьому періоді згідно розрахунку становить: 46690 гривень 62 копійки, який слід стягнути з відповідача, а тому позов суд задовольняє частково.

Крім того, у відповідності зі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 800 гривень 61 копійказ кожного.

Керуючись ст. ст. 4,5,12, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268,274 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, в Героїв полку Азов, буд. 137) на р/р зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_2 у Філії - Запорізьке обласне управління AT „Державний ощадний банк України, м. Запоріжжя, МФО 313957, , Свідоцтво платника ПДВ: № 11030127 ІПН: 49) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.03.2017 року по 31.10.2021 року в сумі 46690 (сорок шість тисяч шістсот дев`яносто) гривень 62 копійки.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Героїв полку Азов, (№ НОМЕР_3 ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» МФО 320478, ІПН: 58) судовий збір по 800 (вісімсот) гривень 61 копійки з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя: М.В. Антоненко