ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 липня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/5872/23

Головуючий у першій інстанції - Карпусь І. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/926/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

секретар: Шкарупа Ю.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: Ніжинська міська рада Чернігівської області

Третя особа: приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу Костриця Світлана Вікторівна

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (суддя Карпусь І.М. ), ухвалене о 12 год. 59 хв. в м.Ніжин, повний текст рішення складено 29 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 1 січня 2004 року. Позов мотивовано тим, що вказані особи більше 15 років проживали разом однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 неодноразово здійснював грошові перекази на ім`я позивачки для утримання спільного господарства та надавав грошове забезпечення для підтримання фактичних шлюбних відносин, купував певні речі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 загинув. 08 серпня 2023 року приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу відмовив у прийнятті заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 у зв`язку з пропуском строку. За доводами позивачки, вона вважала, що строк прийняття спадщини під час військового стану становить 10 місяців.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2024 року позов задоволено; встановлено факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по день його смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1; визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Рішення суду мотивовано тим, що спадщина після смерті ОСОБА_5 на час розгляду справи ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, відповідач позов визнав повністю, крім позивачки на спадщину ніхто не претендує, визначення додаткового строку для прийняття спадщини є єдиним шляхом отримання спадкового майна, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися, позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому своєчасно не звернулася до нотаріуса, що у встановленому порядку не спростовано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , просить скасувати вказане рішення суду та відмовити в задоволенні позову. Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_5 , а неповнолітня ОСОБА_3 відповідно є його племінницею, тобто неповнолітня дитина має право претендувати на спадкове майно. У жовтні 2023 року ОСОБА_3 подала приватному нотаріусу Турчин А.М. заяву про прийняття спадщини, оскільки є єдиним спадкоємцем після смерті дядька, та прийняла спадщину, оскільки була неповнолітньою на момент його смерті. За доводами особи, яка подає апеляційну скаргу, Ніжинська міська рада Чернігівської області не є тією особою, що повинна відповідати за пред`явленим позовом, адже спір існує між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

По справі встановлено, що згідно з актовим записом про смерть №137 від 10 лютого 2023 року ОСОБА_5 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в зоні бойових дій (а.с.43).

01 травня 2023 року виконавчим комітетом Ніжинської міської ради видано довідку №877 ОСОБА_1 про те, що місце її проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ; її цивільний чоловік ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 і був зареєстрований за іншою адресою, на день смерті фактично без реєстрації проживав разом з нею за вищевказаною адресою (а.с.10). Підставою для видачі довідки зазначено акт про фактичне проживання фізичної особи від 28 квітня 2024 року (а.с.11).

03 серпня 2023 року ОСОБА_1 направила поштою приватному нотаріусу Ніжинського районного нотаріального округу Костриці С.В. заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , у відповідь на яку приватний нотаріус повідомила про те, що заявниця пропустила встановлений для прийняття спадщини строк (а.с.7).

02 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Турчин А.М. було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_5 за заявою його племінниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якої діє її законний представник (мати) - ОСОБА_2 (а.с.96).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01 травня 2024 року у справі № 491/838/21.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 697/2052/17-ц (№ 61-3014св19) виснував, що відповідачами у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_1 визначила відповідачем у даній справі виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області, який ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 листопада 2023 року за клопотанням представника позивачки було замінено на Ніжинську міську раду Чернігівської області. При цьому в позовній заяві вказувала, що інші спадкоємці відсутні.

Однак, порушуючи питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, ОСОБА_1 не залучає до участі в справі в якості відповідачки неповнолітню ОСОБА_3 , в той час як остання (згідно з листом приватного нотаріуса на а.с.97) є спадкоємицею за законом після померлого ОСОБА_5 , у зв`язку з чим звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, судове рішення у даній справі впливатиме на права ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 позов подано до неналежного відповідача, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі відмови в позові - на позивача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При зверненні до суду підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1610,4 грн (536,8 грн (за вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю) + 1073,6 грн (за вимоги про визначення додаткового строку на прийняття спадщини)).

Відповідно за подання апеляційної скарги належало сплатити судовий збір у розмірі 2415,6 грн (1610,4 х 150%).

ОСОБА_2 сплатила 1816,8 грн судового збору, що підтверджується квитанцією на а.с.83.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 з метою захисту її спадкових прав, на підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору за подання такої апеляційної скарги.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги судовий збір у розмірі 2415,6 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

При цьому ОСОБА_2 відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір» не позбавлена права на повернення сплаченого нею судового збору.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , задовольнити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2024 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 2415 грн 60 коп. за апеляційний розгляд справи.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 8 липня 2024 року.

Головуючий: Судді: