26.06.2024 Справа № 756/1028/24
Справа № 756/1028/24
Провадження №2-і/756/27/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Тихої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Косянчук Н.І.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

перекладача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 71 760 грн.за період з жовтня 2019 року по жовтень 2023 року включно.

Ухвалою судді від 29.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду.

28.03.2024 представником відповідача до суду подано зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа - державний виконавець Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Близнюк Владислава Олеговича, про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вказану зустрічну позовну заяву представник відповідача просив об`єднати в одне провадження з первісним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що первісний та зустрічні позови взаємопов`язані і їх спільний розгляд є доцільним, оскільки вони виникають з одних правовідносин.

Зустрічна позовна заява обгрунтована тим, що відсутні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки остання позбавлена щодо доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.09.2022. На теперішній час дитина мешкає разом з дідом ОСОБА_6 , проте у провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 756/12611/23 (головуючий - суддя Яценко Н.О.) за первісним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Макарівської селищної ради, про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, об`єднаним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей Макарівської селищної ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення додаткових витрат на дитину та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , третя особа Служба у справах дітей Макарівської селищної ради, про визначення місця проживання дитини. А тому, враховуючи, що неповнолітня дитина ОСОБА_5 має намір проживати разом з батьком ОСОБА_4 , а ОСОБА_3 повинна брати участь в утриманні доньки, з останньої підлягають стягненню аліменти.

Окрім заявлених позовних вимог у зустрічному позові позивач ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , просив відмовити у задоволенні первісного позову про стягнення з нього неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Крім того, 17.04.2024 представником відповідача до суду подано клопотання про об`єднання вказаної цивільної справи в одне провадження з цивільною справою № 756/12611/23 та передачу справи на розгляд судді Яценко Н.О., яке обґрунтуване тим, що сторони у вказаних справах є аналогічними, а фактичні обставини справи та позовні вимоги пов`язані між собою підставою їх виникнення та поданими доказами, а тому вважає доцільним розглядати їх в одному провадженні.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав обидва заявлені клопотання.

Вислухавши представника відповідача, ознайомившись з матеріалами справи за первісним позовом та з зустрічним позовом, суд приходить до наступного.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Таким чином, ЦПК України наділяє позивача і відповідача рівними можливостями по захисту своїх прав протягом всього періоду розгляду справи. Зустрічний позов виступає як один із таких способів захисту відповідача проти позову.

Зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Зустрічний позов може бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного з співпозивачів).

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: а) взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, яка виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; б) доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень, зокрема, якщо вимоги за позовами можуть зараховуватися, за вимогами, які мають грошову оцінку; якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Таким чином, правова природа зустрічного позову полягає в тому, що він робить неможливим розгляд первісного позову без зустрічного, оскільки направлений на зарахування вимог або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю чи частково задоволення первісного позову.

Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування.

У постанові від 20.03.2019 у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, зустрічний позов має певну мету - захист від первісного позову, оскільки задоволення зустрічного позову виключає повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічний позов - це звернення відповідача до суду з самостійною вимогою до позивача про захист порушеного чи оспорюваного права в процесі, який порушений позивачем.

Як вбачається з матеріалів первісного позову позивач звернулася з вимогами про стягнення з ОСОБА_4 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з жовтня 2019 року по жовтень 2023 року. Предметом же зустрічного позову є вимоги відповідача про припинення стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнення з ОСОБА_3 на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аліментні зобов`язання є періодичними платежами, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно, несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Таким чином, пеня за своєю правою природою є дієвим стимулом належного виконання обов`язку боржника зі сплати аліментів, право на стягнення якого має одержувач аліментів від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені .

Отже, припинення стягнення аліментів у майбутньому (з дня набрання рішенням законної сили, у разі задоволення відповідного позову) не звільняє платника аліментів від сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за минулий період у разі доведення під час розгляду справи існування підстав для такого стягнення. Крім того, заявлені ОСОБА_4 позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на його користь аліментів, які, у разі задоволення позову, стягуються з дня звернення до суду з позовом, також не мають характер зустрічних по відношенню до вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, оскільки не є взаємовиключними.

Проаналізувавши вказані обставини суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги первісного і зустрічного позову не є взаємопов`язаними між собою і зустрічний позов не має на меті захисту від первісного позову або спростування його частково чи повністю, задоволення зустрічного позову не виключає задоволення первісного позову і навпаки.

А отже, у даному випадку, право матеріально-правової вимоги позивача за зустрічним позовом про припинення стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини на його користь, жодним чином не може ставитися у залежність від вирішення вимоги про стягнення з нього неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за попередні періоди.

З урахуванням того, що заявлені відповідачем вимоги до позивача у справі не мають характеру зустрічних, суд вважає, що об`єднання даних позовів в одне провадження та спільний розгляд вищезазначених позовів є недоцільним, у зв`язку з чим відмовляє у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до положень ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача. Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам. Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Зі змісту наведених положень чинного цивільного процесуального законодавства України вбачається, що об`єднання цивільних справ в одне провадження є правом, а не обов`язком суду, і в даному випадку суд не вбачає підстав для об`єднання справ в одне провадження, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у провадженні судді Оболонського районного суду міста Києва Яценко Н.О. перебуває цивільна справа № 756/12611/23 за первісним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Макарівської селищної ради, про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, об`єднаним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей Макарівської селищної ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення додаткових витрат на дитину та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , третя особа Служба у справах дітей Макарівської селищної ради, про визначення місця проживання дитини.

Таким чином, сторони у справах, які просить об`єднати представник відповідача, а також предмети спорів є різними.

Крім того, з матеріалів справи також вбачається, що справи розглядаються за різними видами позовного провадження, а саме: за правилами загального позовного провадження та за правилами спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим, їх об`єднання в одне провадження не сприятиме принципу оперативності розгляду справ та призведе до затягування здійснення судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 49, 188, 193, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Повернути представнику відповідача - адвокату Тимошенку Володимиру Антоновичу, зустрічну позовну заяву з додатками, роз`яснити право звернення з таким позовом в загальному порядку.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Тимошенка Володимира Антоновича, про об`єднання цивільних справ № 756/1028/24 та 756/12611/23 в одне провадження - відмовити.

Ухвала в частині повернення зустрічної позовної заяви може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Дата виготовлення повного тексту ухвали - 27.06.2024.

Суддя О.О. Тиха