РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/2558/23

Провадження № 22-ц/4815/521/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство "Сенс Банк",

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сенс Банк" на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2024 року (постановлену у складі судді Бучко Т.М.) у справі за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2023 року АТ "Сенс Банк" звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у сумі 411925,22 грн.

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Нікольченко Б.Б. 15 лютого 2024 року до Рівненського міського суду подано заяву про зупинення провадження у справі та 28 лютого 2024 року в судовому засіданні заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням, постановленим Рівненським міським судом у справі № 569/2405/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Сенс Банк" про визнання незаконним нарахування відсотків, комісії, штрафів та пені, зобов`язання провести розрахунок.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2024 року зупинено провадження у справі за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 569/2405/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання незаконним нарахування відсотків, комісії, штрафів та пені, зобов`язання провести розрахунок.

Ухвала суду обґрунтована тим, що, враховуючи зміст позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі, оскільки підставою позову про стягнення заборгованості є невиконання відповідачами умов кредитного договору та проведеної обов`язкової реструктуризації, визнання незаконними умов якої є предметом розгляду у цивільній справі № 569/2405/24. Встановлення судом у вказаній справі обставин правомірності нарахування відсотків, комісії, штрафів та пені, нарахованих після припинення дії кредитного договору, має значення для справи, яку розглядає суд.

На вказану ухвалу АТ "Сенс Банк" подано апеляційну скаргу, у якій зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права, а також неповним з`ясуванням обставин, що мають важливе значення для розгляду справи.

Обставини, які могли б бути підставою для зупинення провадження у справі відсутні. Окрім того, в даному випадку, суд не позбавлений можливості встановити та оцінити всі обставини, які є предметом позову, в тому числі і підстави для проведення реструктуризації заборгованості.

Заявник у поданому клопотання не обґрунтував, у чому саме полягає неможливість розгляду справи про стягнення заборгованості до вирішення спору у справі № 569/2405/24.

Суд безпідставно застосував п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, так як неможливість розгляду справи про стягнення заборгованості до вирішення справи про визнання договору недійсним є необґрунтованою.

Доцільним було б постановити ухвалу про об`єднання справ в одне провадження, а не зупиняти справу до розгляду іншої, враховуючи предмет та підставу звернення до суду обох сторін.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд, беручи до уваги зміст позовних вимог, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки підставою позову про стягнення заборгованості є невиконання відповідачами умов кредитного договору та проведеної обов`язкової реструктуризації, визнання незаконними умов якої є предметом розгляду у цивільній справі № 569/2405/24. Встановлення судом у вказаній справі обставин правомірності нарахування відсотків, комісії, штрафів та пені, нарахованих після припинення дії кредитного договору, має значення для справи, яку розглядає суд.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України,суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у п. 6 ч. 1 цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок. Це виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення (при оцінці юридичних фактів) для іншої справи, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1ст. 251 цього Кодексу- до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 33постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»,підстава п. 4 ч. 1ст. 201 ЦПК України(на даний час п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України) для зупинення провадження у справі неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Судом встановлено, що позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.08.2008 року між ВАТ "Сведбанк" (правонаступник ПАТ "Сведбанк") та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1703/0808/55-030.

У подальшому відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 1703/0808/55-030 від 01.08.2008 року на користь ПАТ "Альфа-Банк".

Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов`язується надати позичальникові кредит у сумі 35000,00 дол. США, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту.

На забезпечення умов кредитного договору № 1703/0808/55-030 від 01.08.2008 року з ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 1703/0808/55-030-Р-1 від 01.08.2008 року.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 35000,00 дол. США.

Разом з тим, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував.

У порушення умов кредитного договору та проведеної обов`язкової реструктуризації, відповідач так і не приступив до виконання своїх зобов`язань після ініційованої ним же реструктуризації, в результаті чого, станом на 02.12.2022 року має основну заборгованість в сумі 411925,22 грн, з яких: за кредитом 129164,42 грн., по відсотках 282760,80 грн.

Ураховуючи той факт, що позовні вимоги про встановлення судом правомірності нарахування відсотків, комісії, штрафів та пені, зобов`язання провести розрахунок стосуються кредитного договору № 1703/0808/55-030 від 01.08.2008 року та проведеної обов`язкової реструктуризації, а тому у суду були належні підстави для зупинення провадження, оскільки встановлення вищевказаних обставин у цивільній справі № 569/2405/24 мають значення для справи, яку розглядає суд.

Відтак колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у даній справі.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом, і підстав для скасування оскаржуваної ухвали та задоволення поданої апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.367,368, 374, 375,381,382,383,384 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сенс Банк" залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.