Справа № 2-285/11
Номер провадження 6/948/24/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання

в с т а н о в и в :

1.Суть заяви

У серпні 2024 року заявник звернувся до суду зі вказаною заявою, посилаючись на те, що рішенням Машівського районного суду від 08.08.2011 р. стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 904/11/08-А від 25.03.2008р., судові витрати та витрати на ІТЗ. В подальшому за ухвалою суду було замінено сторону позивача з ПАТ «КБ «Надра» на правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» у виконавчих листах, виданих на виконання вищевказаного рішення суду.

06.08.2024р. на адресу ТОВ «Брайт Інвестмент» надійшов лист від Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на примусовому виконанні в Машівському ВДВС ГТУЮ у Полтавській області перебувало виконавче провадження № 47989002 з примусового виконання виконавчого листа № 2-285/11, виданого 07.08.2012р. Машівським районним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості у розмірі 88 975,86 грн у солідарному порядку. Вищевказане виконавче провадження завершене 04.07.2017р. у зв`язку з відсутністю майна у боржника. Згідно з інформацією Карлівського ВДВС у Полтавському районі, повторно на примусове виконання станом на 01.08.2024р. вищевказаний виконавчий документ не надходив.

Також заявник зазначає, що в кредитній справі, яку було передано від ПАТ КБ «Надра» до ТОВ «Брайт Інвестмент» виконавчі листи Машівського районного суду Полтавської області по справі № 2-285/2011 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 відсутні, що свідчить про втрату зазначених виконавчих листів при пересилці Машівським районним ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, доказів направлення постанови разом з виконавчими документами на адресу стягувача надано не було. Таким чином, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органах державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Щодо поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник зазначив, що рішення Машівського районного суду Полтавської області від 08.08.2011р. по справі № 2-285/2011, станом на день звернення стягувача до суду не виконано, в матеріалах справи відсутні докази добровільного та повного виконання боржником вищезазначеного рішення, строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа Машівського районного суду Полтавської області від 08.08.2011р. по справі « 2-285/2011 пропущений стягувачем з причин, які не залежали від його волі, оскільки існує усталена судова практика, що не направлення документів виконавчого провадження є достатньою підставою для визнання причин пропуску поважними та поновлення судами пропущеного строку, а відмова стягувачу у поновленні пропущеного процесуального строку фактично позбавить стягувача права на виконання рішення суду.

У зв`язку з наведеним, заявник просить видати дублікат виконавчого листа щодо ОСОБА_2 та поновити строк для пред`явлення дублікату виконавчого листа до виконання.

Позиції учасників судового провадження

В судове засідання сторони не з`явилися, належним чином повідомлялись про час і місце розгляду справи, їх неявка відповідно до ч.3 ст.433 ЦПК України не є перешкодою для вирішення вказаного питання. Представник заявника у поданій заяві просив розглянути її без його участі (а.с.192).

Мотиви суду

З матеріалів справи вбачається, що за рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 08 серпня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 904/11/08-А від 25.03.2008р. в розмірі 88 478, 27 грн. Стягнуто з відповідачів, в рівних частках, судовий збір в розмірі по 442,39 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі по 55,2 грн, з кожного (а.с.52-53).

За заявою ПАТ КБ «Надра» 07.08.2012р. на його адресу було надіслано виконавчий лист №2-285/11 (а.с.88, 91-92).

23.05.2013р. відділом державної виконавчої служби Машівського районного управління юстиції відкрите виконавче провадження № 38072974 з примусового виконання вказаного судового рішення (а.с.93-94).

За ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 29.03.2022р. було замінено стягувача ПАТ «Комерційний банк «Надра» його правонаступником ТОВ «Брайт Інвестмент» у виконавчому провадженні на виконання рішення Машівського районного суду Полтавської області від 08.08.2011р. у справі № 2-285/2011 рік за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В частині заміни стягувача ПАТ «Комерційний банк «Надра» його правонаступником ТОВ «Брайт Інвестмент» щодо боржника ОСОБА_2 відмовлено (а.с.176-177).

Щодо доводів заявника про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд зазначає таке.

За повідомленням Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 36591/37017-26-24/15.5 від 01.08.2024р. відомо, що на примусовому виконанні в Машівському районному ВДВС ГТУЮ у Полтавській області перебувало виконавче провадження № 47989002 з примусового виконання виконавчого листа № 2-285/11, виданого 07.08.2012р. Машівським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості у розмірі 88 975,86 грн у солідарному порядку. 04.07.2017р. вищевказане виконавче провадження завершене на підставі відсутності майна у боржника. В подальшому Машівський районний ВДВС ГТУЮ у Полтавській області реорганізовано шляхом приєднання до Карлівського ВДВС у Полтавській області та згідно інформації, наданої останнім, повторно на примусове виконання вищезазначений виконавчий документ станом на 01.08.2024р. не надходив та зареєстрованим не значиться, на примусовому виконанні в територіальних відділах державної виконавчої служби Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебували та не перебувають (а.с.195).

Як видно з матеріалів справи, підставою для заміни стягувача у даному провадженні на заявника, слугували ряд договорів про відступлення права вимоги.

Так, 05.08.2020р. між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладений договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank (а.с.101-103).

30.09.2020р. між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_01 та додаткову угоду до вказаного договору (а.с.105-108, 110).

25.03.2021р. між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено додаткові угоди №1 до договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_01 від 30.09.2020р. та від 28.10.2020р. (а.с.109, 140, 154).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 дійшла висновку, що заміна сторони виконавчого провадження як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Відтак Велика Палата ВС вирішила, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження немає й підстав для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання немає і підстав для процесуального правонаступництва.

Отже, як свідчать матеріали справи на час завершення виконавчого провадження у даній справі 04.07.2017р. стягувачем був ПАТ КБ`Надра», який був первісним стягувачем та передав свої права вимоги іншому товариству лише 05.08.2020р.

Відповідно до ч.5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016р., повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Згідно ч.ч.1, 5 ст.12 цього Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Отже, оскільки виконавче провадження у даній справі було завершено 04.07.2017р., а відтак в термін до 04.07.2020р. первісний стягувач, яким був ПАТ КБ «Надра» мав пред`явити виконавчий лист до виконання повторно, що як видно з повідомлення ВДВС зроблено не було.

Разом з тим, доводи заявника про нібито втрату виконавчого листа не підтверджені належними доказами, оскільки виконавчий лист мав бути направлений на адресу ПАТ КБ «Надра», але доказів того чи отримував вказаний банк виконавчий лист суду не надані, заявник лише обмежився формулюванням про його втрату.

Разом з тим, оскільки первісний стягувач не вживав заходів до звернення виконавчого листа до повторного примусового виконання упродовж 3 років, тобто до 04.07.2020р., після цього у серпні 2020 року передавав права вимоги іншому товариству, а враховуючи відсутність виконавчого листа на виконанні, заявник з урахуванням правової позиції ВП ВС у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 зобов`язаний був подати одночасно з заявою про заміну стягувача, заяву про поновлення строку та про видачу дубліката виконавчого листа чого не зробив.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що саме неналежна поведінка стягувачів у даному провадженні призвела до того, що виконавчий лист повторно не був пред`явлений до виконання в строки передбачені законом, оскільки після його повернення стягувачу пройшло більше 7 років, натомість жоден з них долею виконавчого провадження не цікавився, а відтак такий тривалий строк є невиправданим, порушує принцип правової визначеності згідно якого боржник мав законні сподівання вважати, що виконавчий лист вже не буде пред`явлений до виконання, відтак у задоволенні заяви слід відмовити.

Стосовно доводів заявника про видачу дубліката виконавчого листа, суд зазначає наступне.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред`явлення до виконання.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09.06.2023 р. у справі № 607/13804/13, провадження № 61-13317св22.

Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частинами 1,6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Водночас, заявник не надав жодного доказу на підтвердження вимог викладеній у його заяві.

Разом з тим, як видно з матеріалів справи, первісному стягувачу у травні 2013р. надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, після чого 05.08.2020р. він передав свої права вимоги ТОВ «Брайт Інвестмент», який лише лютому 2022р. звернувся до суду з заявою про заміну стягувача його правонаступником, і яку 29.03.2022р. суд задовольнив частково.

Водночас, заявник не надав суду доказів того, які заходи вживалися для виконання судового рішення попереднім правонаступником.

Разом з тим, кожне підприємство, установа та організація, яка є юридичною особою зобов`язана забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС.

Отже, з огляду на те, що заявник не надав доказів втрати виконавчого листа, а судом було відмовлено у пропущенні строку на пред`явлення його до виконання, відтак у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.431,433,442 ЦПК України

у х в а л и в :

у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.В. Кравець