441/2342/23 2/441/118/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2024 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Малахової-Онуфер А.М.

за участю секретаря судового засідання Нагірної М.В.

представників ОСОБА_1 , Зозулі Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

представник Столітній М.М. в інтересах ТОВ «ФК «Фінтранс Україна», 22.09.2023 звернувся в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_2 81 601 грн. 92 коп. боргу за електронним договором № 4617019 про надання споживчого кредиту (далі - кредитний договір) від 14.08.2021. Позов обґрунтовує тим, що 14.08.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_2 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи укладено кредитний договір № 4617019, згідно умов якого Товариство строком на 14 днів, надало відповідачу 20 000 грн. кредиту, шляхом зарахування коштів на його платіжну картку № НОМЕР_1 , зі сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 1, 90 % в день, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування таким у розмірі та в строки, передбачені кредитним договором. ОСОБА_2 на 28.08.2021 свої зобов?язання за кредитним договором №4617019 від 14.08.2021 належним чином не виконав, в т.ч. не уклав угоду щодо пролонгації строку дії договору, у зв?язку з чим, такий було автопролонговано на 90 календарних днів. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював, через що у нього перед ТОВ «Авентус Україна» виникла заборгованість, яка станом на 02.05.2022 склала 59 520 грн., з яких 20 000 грн. тіло кредиту та 39 520 грн. - проценти за користування таким, що 03.05.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» укладено договір факторингу №03-05/2022, згідно умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 4617019 від 14.08.2021 перейшло до позивача. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 59 520 грн., інфляційні втрати 18867 грн. 84 коп., три відсотки річних 3 214 грн. 08 коп., судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Ухвалою судді від 26.09.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, а 17.04.2024 до розгляду прийнято уточнені позовні вимоги.

Представник ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» - адвокат Столітній М.М. у суді уточнені вимоги підтримав з мотивів наведених у позові, окрім цього пояснив, що електронний договір № 4617019 про надання споживчого кредиту, укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_2 , підписаний у порядку, визначеному ЗУ «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, що кредитні кошти в розмірі 20 000 грн. перераховувалися відповідачу на його платіжну картку за допомогою платіжного провайдера, з яким ТОВ «Авентус Україна» уклало Договір про організацію переказу платежів, інше. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з?явився, представник ОСОБА_3 в суді позов заперечив як безпідставний мотивуючи в основному тим, що відповідач з ТОВ «Авентус Україна» 14.08.2021 кредитного договору № 4617019 - не укладав, як і не підписував такого шляхом накладання електронного цифрового підпису, при цьому, зарахування того ж дня на платіжну картку ОСОБА_2 переказу на суму 20 000 грн., як і суму заборгованості - не заперечив, інше. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Згідно ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

За положеннями ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно положень ст. 1082 ЦК Уркаїни, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Із пояснень представника ОСОБА_1 в суді, із змісту заяви від 21.09.2023, із долучених до неї матеріалів справи, зокрема копії кредитного договору № 4617019, паспорта споживчого кредиту, Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту убачається, що 14.08.2021 між ОСОБА_2 та ТОВ «Авентус Україна» через інформаційно-телекомунікаційну систему укладено електронний договір №4617019 про надання споживчого кредиту, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А503148». За умовами кредитного договору ОСОБА_2 , строком на 14 днів, отримав від ТОВ «Авентус Україна» кредит у сумі 20 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , вказаними ним особисто в заяві на отримання кредиту.

Відповідно до п. 1.4. кредитного договору, детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору.

Згідно пп. 1.5.1. стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується:

- у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 Договору;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору.

Згідно з п. 2.4 кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1 Договору.

Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт (п. 3.1. Кредитного договору №4617019 від 14.08.2021).

Відповідно до п. 3.3 договору розмір процентної ставки, встановлений в п.1.5.1 договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку.

Підписавши кредитний договір №4617019 та паспорт споживчого кредиту від 14.08.2021, відповідач ОСОБА_2 підтвердив отримання інформації про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, а також отримання всіх пояснень необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз?яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання зобов?язань за таким договором ( п. 7 Паспорта кредиту).

Пунктом 4 кредитного договору визначено порядок пролонгації строку кредиту.

ОСОБА_2 , не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 4617019 від 14.08.2021, внаслідок чого у нього перед ТОВ «Авентус Україна» виникла заборгованість, яка станом на 02.05.2022 склала 59 520 грн. з яких 20 000 грн. сума кредиту та 39 520 грн. сума процентів за користування кредитом.

Окрім цього, підпунктом 3 п. 5.1. кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача.

03.05.2022, між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» укладено договір факторингу № 03-05/2022, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 4617019 від 14.08.2021 укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» (а.с. 13, 15, 27).

Відповідно до Витягу реєстру боржників від 03.05.2022 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 в сумі 59 520 грн., з яких: 20 000 грн. - сума виданого кредиту; 39 520 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 27).

Листом від 03.05.2022, направленим на електронну пошту відповідача, вказану ним при укладанні кредитного договору, ТОВ «Авентус Україна» повідомило ОСОБА_2 про відступлення права вимоги за укладеним 14.08.2021 кредитним договором № 4617019 (а.с. 29).

Між тим, станом на 11.06.2023 (день розгляду справи судом) заборгованість за кредитним договором № 4617019 від 14.08.2021, відповідачем не погашена.

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між Товариством та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Таким чином, наявні підстави вважати, що при укладенні кредитного договору із ОСОБА_2 Кредитор дотримався вимог Закону № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які були укладені.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

Згідно картки обліку договору (розрахунку заборгованості) та заяви про зменшення розміру позовних вимог, станом на 17.04.2024, у ОСОБА_2 перед ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» утворилась заборгованість за кредитним договором № 4617019 від 14.08.2021 у розмірі 59 520 грн. 00 коп., 1 913 грн. 14 коп. інфляційних втрат та 430 грн. 50 коп. трьох відсотків річних, а всього 61 863 грн. 64 коп. (а.с. 125-126).

Вищеозначений розрахунок відповідачем та його представником не оспорювався, і такий покладається в основу судового рішення.

З огляду на наведене, а саме те, що внаслідок неналежного виконання умов укладеного між сторонами договору допущена заборгованість перед позивачем, суд доходить висновку, що позов в цій частині слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 59 520 грн. 00 коп., а також 1 913 грн. 14 коп. інфляційних втрат та 430 грн. 50 коп. трьох відсотків річних.

Представником відповідача не спростовано презумпцію правомірності правочину та не надано будь-яких доказів того, що ТОВ «Авентус Україна» отримало персональні дані його довірителя та використало їх у власних цілях.

Суд критично оцінює доводи представника ОСОБА_3 викладені у відзиві, що Договір укладено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема щодо відсутності доказів того, що відповідач здійснив дії, які можна розцінювати як прийняття пропозиції укласти електронний договір та підписав його одноразовим ідентифікатором з огляду на наступне. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на Веб-сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Відтак, укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача. Таким чином, сторони договору досягли згоди з усіх істотних його умов, уклали його у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом обміну електронними повідомленнями та підписали у порядку, визначеному статтею 12 Закону, а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. ОСОБА_2 отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх у розмірі та у строки, зазначені в кредитному договорі.

Що стосується покликань представника ОСОБА_3 про ненадходження 14.08.2021 на платіжну картку ОСОБА_2 коштів у сумі 20 000 грн. від ТОВ «Авентус Україна», суд оцінює такі, як необгунтовані й зазначає наступне.

Як убачається із договору №087/20-П про надання послуг з переказу платежів від 08.07.2020, ТОВ «Авентус Україна» доручило ТОВ «ФК «Контрактовий дім», яке має ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків, здійснювати платежі з використанням Реєстру виплат на користь фізичних осіб-резидентів України, які уклали з ТОВ «Авентус Україна» кредитний правочин та яким останнє з метою надання кредиту переказує платіж за посередництвом ТОВ «ФК «Контрактовий дім», відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send (а.с. 81-84).

Згідно пояснень представника ОСОБА_1 в суді, довідки №2000 від 16.05.2022 про успішність операцій, ТОВ «ФК "Контрактовий дім» за дорученням ТОВ «Авентус Україна», 14.08.2021 о 12 год. 03 хв. перерахувало грошові кошти у сумі 20 000 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 , статус «прийнято», на виконання умов кредитного договору №4617019 від 14.08.2021.

Про те, що держателем платіжної картки № НОМЕР_1 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , що 14.08.2021 на цю ж картку через платіжну систему проведено фінансову операцію по переказу коштів на суму 20 000 грн., окрім іншого, стверджується також інформаційними листами АТ «Універсал Банк» №БТ/1484 від 22.02.2024 та №БТ/1648 від 29.02.2024, наданих суду на підставі ухвали від 15.02.2024 (а.с. 110, 115).

Більше того, факт належності платіжної картки № НОМЕР_1 відповідачу, як і зарахування 14.08.2021 на цю картку банком-емітентом якої є АТ «Універсал Банк» коштів у сумі 20 000 грн., не заперечив в суді й представник ОСОБА_3 .

Відтак, покликання представника ОСОБА_3 про ненадходження 14.08.2021 на платіжну картку ОСОБА_2 коштів у сумі 20 000 грн. від ТОВ «Авентус Україна» необгрунтовані та відповідно спрямовані на уникнення відповідальності відповідачем за порушення умов кредитного договору № 4617019 від 14.08.2021.

Підстав для визнання недопустимими листів АТ «Універсал Банк» №БТ/1484 від 22.02.2024 та №БТ/1648 від 29.02.2024, з мотивів наведених представником ОСОБА_3 у клопотанні від 17.04.2024, суд не убачає.

Доказів про зарахування 14.08.2021 на платіжну картку відповідача коштів в сумі 20 000 грн. від інших осіб, а не від ТОВ «Авентус Україна», представником відповідача не надано й надавати такі докази суду останній відмовився.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Покликання представника ОСОБА_3 в суді та у відзиві від 24.11.2023 на інші допущені, на його думку, порушення ТОВ «Авентус Україна» під час укладення кредитного договору № 4617019 від 14.08.2021, суд оцінює як необгрунтовані.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, справа «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Представник позивача ОСОБА_1 у суді та у заяві від 22.09.2023 просить про стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Так, 10.07.2023 між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» в особі директора Леонової В.В., яка діє на підставі Статуту укладено договір про надання правової допомоги №10/07-2023, відповідно до умов якого, адвокат бере на себе зобов?язання надавати юридичну допомогу клієнту і зокрема представляти інтереси клієнта в будь-яких органах державної, законодавчої та виконавчої влади, органах прокуратури, податкових органах, поліції, судових органах усіх рівнів, органах місцевого самоврядування, органах управління установ, організацій, підприємств та їх об?єднань, керівних органах об?єднань громадян, згідно з умовами цього Договору з усіма правами представника, які передбачені ст. 42, 49, 62 ЦПК України, Правилами адвокатської етики та ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (а.с. 18-19).

За положеннями пункту 3.1 Договору, клієнт зобов?язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати обумовлені угодою гонорар адвоката та фактичні витрати, пов?язані з виконанням адвокатом угоди (а.с. 18).

Згідно звіту про надання правової допомоги та рахунку на оплату по замовленню №1092/14/09 від 14.09.2023, сума заявлена представником позивача до стягнення у розмірі 10 000 грн., складається з:

- збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви, 3 год. 3 000 грн.;

- складення позовної заяви, 5 год. 5 000 грн.;

- подання позовної заяви, 2 год. 2 000 грн. (а.с. 23-24).

Як убачається із платіжної інструкції №820 від 14.09.2023, адвокатом Столітнім М.М. за надання правової допомоги згідно Договору №10/07-2023 від 10.07.2023 отримано від ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» 10 000 грн. (а.с. 22).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях: від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

За наведеного, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, критерієм реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерієм розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи і зокрема ціни позову, предмету спору, що обсяг наданих адвокатських послуг не вимагали у адвоката з повною вищою юридичною освітою та стажем роботи в галузі права значної юридичної та технічної роботи, значення справи для сторін та їх фінансового стану, а також інших обставин справи, суд вважає, що заявлена представником позивача сума (10 000 грн.) витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи та суперечить принципу розподілу таких витрат.

Суд також враховує, що такий вид правової допомоги як подання позовної заяви через електронний суд, на що затрачено 2 год., вартістю 1 000 грн. кожна, не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру у розумінні приписів ст. 137 ЦПК України.

За наведеного, ураховуючи положення ст. 137 ЦПК України, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, суд доходить висновку, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» на професійну правничу допомогу до 5 000 грн.

Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 2 147 грн. 20 коп. судового збору.

Керуючись ст. 4, 5, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. 3, 207, 509, 526, 527, 530, 533, 534, 610, 626-628, 638, 1048-1050, 1054, 1056-1, 1077, 1078, 1082ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , прож. на АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (код ЄДРПОУ: 44559822, місцезнаходження вул. Загородня, 15, оф. 118/2 в м. Київ) заборгованість за Договором № 4617019 від 14.08.2021 про надання споживчого кредиту у розмірі 59 520 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 коп., 1 913 (одна тисяча дев`ятсот тринадцять) грн. 14 коп. інфляційних втрат та 430 (чотириста тридцять) грн. 50 коп. трьох відсотків річних, а всього 61 863 грн. 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 2 147 грн. 20 коп. сплаченого судового збору та 5 000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу, а всього 7 147 грн. 20 коп.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.06.2024.

С у д д я А.М.Малахова-Онуфер