Провадження № 2/686/4965/24
УХВАЛА

24 червня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Стефанишин С.Л., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

17.06.2024 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, позивачем ОСОБА_1 заявлено одну вимогу майнового характеру, а саме: стягнення моральної шкоди у сумі 10 000 грн., однак за вказану позовну вимогу не було сплачено судовий збір, а позивач просить звільнити його від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Частиною 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Пунктом 5 частини 1 статті 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) відповідно до закону.

Таким чином, споживачі звільнені від сплати судового збору за подання позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої лише внаслідок недоліків продукції, тобто в даному випадку позивач не звільнений від сплати судового збору відповідно до положень ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій працівників Старокостянтинівського РЕМ.

Зі змісту ЗУ «Про захист прав споживачів» вбачається, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Проте, зі змісту позовних вимог та прохальної частини позовної заяви вбачається, що на позовні вимоги, вказані у позовній заяві не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Цей Закон не регулює виниклі правовідносини між сторонами у справі з позовної вимоги, оскільки ці позовні вимоги мають загальний характер, а отже мають бути оплачені судовим збором, тому посилання позивача на Закон України «Про захист прав споживачів» є безпідставним.

Одночасно суд зауважує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру. На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним, та скаржиться на те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції йому не було надано жодних можливостей подати до суду скаргу.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб". Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду. Попри те, що остаточне рішення щодо дотримання вимог Конвенції належить Суду, він не повинен підміняти оцінку, зроблену національними органами, будь-якою іншою оцінкою того, що має бути найкращою стратегією у цій сфері. Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються, та ціллю, якої прагнуть досягти (див. рішення Суду у справі Наталія Михайленко проти України, no. 49069/11, від 30.05.2013).

При цьому, позивач не надав доказів наявності інших підстав звільнення від сплати судового збору із посиланням на норму Закону України «Про судовий збір», жодних письмових доказів, які підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати судового збору позивачем не надано.

Відповідно до ст.4 ч.2 п.1 п.п.1 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу слід сплатити мінімальний судовий збір за позовну вимогу майнового характеру у розмірі 1211,20 грн. на рахунок:

Отримувач коштів УК у Хмельниц.р-ні/Хмельн.р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0022490, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області(назва суду, де розглядається справа) пункт.

Згідно ст.185 ч.1, ч.2 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, подальший рух позовної заяви неможливий і позивачу ОСОБА_1 слід надати термін для усунення вказаних недоліків та сплати судового збору у сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» про відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Сергій Стефанишин