ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/121/24
Номер провадження №2-678-108/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Ходоровського І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Козка Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду селища Летичів справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Служби у справах дітей Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, Орган опіки і піклування Хмельницької міської ради, про визначення місця проживання дитини,

учасники справи:

представник третьої особи Данилюк І.М. ,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 24 січня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява за змістом якої 23 жовтня 2005 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 , який розірвано рішенням суду від 26 грудня 2023 року, від шлюбу у них народилося двоє дітей - сини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач і відповідач спільно не проживають, з часу фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами їх неповнолітні діти проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні, відповідач проти цього не заперечує, позивач опікується інтересами і потребами дітей, піклується про них, займається їх вихованням, слідкує за розвитком здібностей та здоров`ям дітей, діти емоційно прив`язані до нього.

Відповідач лише періодично надавала матеріальну допомогу на утримання дітей, що наразі є достатнім для забезпечення належних умов для їх навчання, виховання та утримання, при цьому позивач ніколи не перешкоджав і не має наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню неповнолітніх дітей з матір`ю.

Старшому сину сторін виповнилось 16 років та він обрав місце свого проживання із позивачем, молодшому сину 12 років і він бажає проживати разом з братом і з позивачем, проте самостійно це визначити не може, без згоди матері, а вона ухиляється від вирішення цього питання у органах нотаріату, постійно вишукуючи різні причини та підстави.

Відповідач родом з російської федерації і в Україні у неї немає родичів, вона має намір працевлаштуватись виключно закордоном з метою забезпечення своїх фінансових потреб або повернутись додому, тому позивач вважає, що така її позиція порушує як його права, так і права дітей, її відсутність в Україні спричинить йому численні незручності в оформленні дітей на навчання - подання заяви до ВНЗ, школи, садочку, укладення декларації з сімейним лікарем, педіатром.

Виходячи з інтересів дитини, позивач просить суд визначити місце проживання молодшого сина разом із ним за місцем його тимчасового або постійного проживання, перебування чи реєстрації.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2. 24 січня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява.

3. 26 січня 2024 року і 01 лютого 2024 року до суду надійшла відповідь Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, що відомості про місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 відсутні.

4. 29 січня 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, призначено розгляд у порядку загального позовного провадження.

5. 23 квітня 2024 року ухвалою суду залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки і піклування Хмельницької міської ради.

6. 15 і 23 липня 2024 року до суду надійшов висновок органу опіки та піклування.

7. 19 липня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

8. Судові засідання призначались на: 22 лютого 2024 року, 12 і 20 березня 2024 року, 23 квітня 2024 року, 20 травня 2024 року, 05 і 20 червня 2024 року, 04 і 19 липня 2024 року, 10 і 27 вересня 2024 року, 23 жовтня 2024 року, 07 листопада 2024 року.

ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. 23 жовтня 2024 року позивач ОСОБА_1 надав усні пояснення у судовому засіданні і позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити.

Вказав, що колишня дружина - мати дітей, є громадянкою російської федерації і у розмовах вона йому зазначала, що дітей залишить собі або вивезе, тому мав побоювання у реалізації нею таких намірів, проте відповідач з ним не проживає, а діти живуть разом з ним і перебувають лише на його утриманні, відповідач матеріально не допомагає і не підтримує, не цікавиться життям і здоров`ям дітей, не підтримує з ними зв`язок.

Відповідач не позбавлена батьківських прав і він до суду з таким позовом не звертався, він не чинить їй перешкод у спілкуванні з дітьми.

Відповідач не чинить і йому перешкод у вихованні й утриманні дітей, вона не заперечує щодо того, щоб діти проживали разом із ним, як батьком.

На даний час старший син навчається, молодший син проживає із ним.

10. 06 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

11. 11 березня 2024 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву про визнання позову у якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує та просить суд їх задовольнити.

Зазначила, що їх з позивачем шлюб розірвано у судовому порядку, їх неповнолітні діти на даний час проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні, відвідують начальні заклади, вона вже понад 1 рік проживає окремо від сім`ї і тому мусить влаштувати своє особисте життя і заробляти кошти, з цих та інших об`єктивних і суб`єктивних причин не має змоги проживати разом з дітьми.

Вказала, що окрім неї, ніхто краще за батька не забезпечить належних умов проживання дітей, їх виховання, навчання та розвиток, при цьому, вона повністю не відмовилась від утримання дітей та прав на них, за можливості буде допомагати ОСОБА_1 у їх утриманні фінансово із-за кордону, тому просить не позбавляти її батьківських прав на синів та не стягувати з неї аліменти на їх утримання.

Оскільки старший син має повних 16 років, тому просить суд визначити його місце проживання з батьком, за його згоди чи бажання.

Укласти нотаріальний договір про добровільну участь у вихованні та утриманні дітей вона не може, оскільки є громадянкою російської федерації, паспорта громадянина України немає, має лише посвідку на проживання й тому обмежена в правах, адже нотаріуси, до яких вона зверталась, таких нотаріальних дій не вчиняють.

12. 04, 19, 20, 23 червня 2024 року, 03 і 15 липня 2024 року представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради подала заяви про розгляд справи у їх відсутність, висновок органу опіки та піклування підтримує.

13. 23 жовтня 2024 року і 07 листопада 2024 року представник третьої особи - Органу опіки та піклування Служби у справах дітей Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Данилюк І.М. у судових засіданнях зазначила, що молодший син позивача і відповідача має дійсно проживати з батьком, що має місце й на даний час, дитина не спілкується з матір`ю, водночас мати не чинить перешкод, щоб дитина проживала з батьком, вона добровільно відмовилась від виховання дитини, тому підтримує висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради, однак вважає, що між батьками немає спору щодо визначення місця проживання дитини, адже це питання вони вирішили між собою добровільно.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

14. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч. 2).

Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини (ч. 2). Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (ч. 3).

Як зазначено у ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч. 2). Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом (ч. 3).

У відповідності до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

15. 23 жовтня 2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка - ОСОБА_8 , дружини - ОСОБА_8 .

16. ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_6 , їх батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

17. 26 грудня 2023 року рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області (справа №678/1650/23, провадження №2-678-459/23), яке набрало законної сили 25 січня 2024 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , зареєстрований 23 жовтня 2005 року.

18. 27 травня 2024 року практичним психологом ОСОБА_10 надано психологічний висновок за змістом якого визначення місця проживання ОСОБА_6 спільно із батьком ОСОБА_1 відповідатиме якнайкращим інтересам дитини, оскільки між ними існує тісний емоційний зв`язок, дитина висловлює бажання проживати з батьком, який має необхідні можливості для задоволення базових потреб сина та забезпечення його всебічного розвитку. ОСОБА_1 самостійно займається вихованням сина. ОСОБА_2 приймає участь у вихованні сина опосередковано.

19. 12 липня 2024 року складено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком - ОСОБА_1 за змістом якого дитина проживає з батьком у орендованій квартирі у м. Хмельницькому, де створені належні умови для проживання дитини, батько займається вихованням та навчанням дитини, водить до лікаря, бажає, щоб дитина проживала з ним.

Мати дитини на бесіду не прийшла, жодних документів не надала.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини неповнолітній зазначив, що бажає проживати з батьком, з матір`ю востаннє бачився у травні 2024 року.

20. 26 вересня 2024 року Комунальним закладом загальної середньої освіти «Гімназія №24 Хмельницької міської ради» видана довідка згідно якої ОСОБА_6 є учнем 8 класу, де навчається з першого класу, зарекомендував себе з позитивної сторони, батько ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню сина, періодично цікавиться успіхами дитини, батьківські збори відвідує, підтримує зв`язок із класним керівником.

21. 23 жовтня 2024 року неповнолітній ОСОБА_6 показав суду, що проживає з батьком ОСОБА_1 , йому з ним добре і хоче й надалі, щоб так було, з матір`ю ОСОБА_2 майже не спілкується, вона йому не телефонує і нічим не допомагає, все необхідне йому купує батько, маму бачив востаннє влітку 2024 року.

VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

22. У період з 23 жовтня 2005 року по 25 січня 2024 року (день набрання рішенням суду законної сили) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі у якому у них народилося двоє дітей.

23. Із позовної заяви, висновку психолога, пояснень позивача і показань його неповнолітнього сина випливає, що старший син сторін, якому 17 років, в зв`язку із навчанням проживає окремо від батьків, а їх молодший син, якому 13 років, після того, як батьки почали проживати окремо і розлучились, постійно проживає з батьком.

24. У позовній заяві позивач зазначив, що фактично відповідач не чинить йому перешкод у тому, щоб молодший син проживав із ним.

Це ж позивач підтвердив й у судовому засіданні та вказав, що позов подав лише через побоювання, що колишня дружина могла вивезти дітей за межі України.

Однак, будь-яких дій для фактичної реалізації таких намірів відповідач не вчиняла.

25. Відповідач у заяві про визнання позову зазначила, що діти дійсно проживають з батьком, який створив їм належні умови, вона проти цього не заперечує.

26. Сукупність встановлених обставин дає суду підстави для висновку, що між позивачем і відповідачем відсутній спір у визначенні місця проживання молодшого сина.

Такий висновок суду випливає із того, що позивач і відповідач у відповідності до вимог ч. 2 ст. 160 СК України, ч. 3 ст. 29 ЦК України фактично врегулювали між собою питання щодо місця проживання їх молодшого сина, якому на даний час 13 років і який за їх спільною згодою, як батьків, а також за волевиявленням самої дитини, проживає саме із батьком і відповідач, як мати, жодних заперечень з приводу проживання дитини із батьком не має і не мала, при цьому вона ж визнає у поданій заяві, що батько дійсно створив для дитини належні умови, утримує його і забезпечує всім необхідним.

27. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на порушення такої домовленості, наявність розбіжностей у вирішенні вказаного питання та чинення перешкод у проживанні дитини з батьком.

28. Побоювання ОСОБА_1 , що ОСОБА_2 забере у нього молодшого сина ОСОБА_6 і переїде з ним проживати в іншу країну мають характер припущення, а на припущеннях суду заборонено ухвалювати рішення (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

29. Водночас, старший син сторін, якому 17 років, в силу положень ч. 3 ст. 160 СК України, ч. 2 ст. 29 ЦК України, вільно обрав собі місце свого проживання.

Тобто, суд в силу імперативних приписів закону, вже не може вирішувати питання щодо визначення його місця проживання з кимось із батьків, адже він вже досяг того віку, коли самостійно визначає своє місце проживання.

30. Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, які ґрунтуються на їх спільній згоді, тому права позивача щодо визначення місця проживання його молодшого сина не є порушеними, невизнаними або оспорюваними, у зв`язку з чим вони і не потребують на даний час ефективного судового захисту.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

31. З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, враховуючи те, що позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність порушеного права позивача зі сторони відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

32. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, підстав для розподілу судових витрат між сторонами немає.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 10-13, 42-43, 48-49, 76-83, 89, 128, 141, 206, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 351-352, 354-355 ЦПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 18 листопада 2024 року.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Головчинці Летичівського району Хмельницької області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянин України, тел. ( НОМЕР_2 , Viber: ( НОМЕР_3 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_8, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відсутні.

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка с. Совхозне Бакситогорського району Ленінградської області російської федерації, громадянка російської федерації, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , дані про реєстрацію місця проживання відсутні, згідно поданої до суду заяви проживає по АДРЕСА_1 , тел. ( НОМЕР_5 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_7 , відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відсутні.

ТРЕТІ ОСОБИ, ЯКІ НЕ ЗАЯВЛЯЮТЬ САМОСТІЙНИХ ВИМОГ ЩОДО ПРЕДМЕТА СПОРУ:

1. Орган опіки та піклування Служби у справах дітей Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: вул. Довжанська, 21а с. Требухівці Хмельницького району Хмельницької області, поштовий індекс 31530, код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 44046945, тел. (03, інші засоби зв`язку невідомі, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відсутні.

2. Орган опіки та піклування Хмельницької міської ради, місцезнаходження: вул. Героїв Маріуполя, 3 м. Хмельницький, код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04060772, адреса електронної пошти: , (0382) 76-50-05, 76-50-86, факс 76-43-54, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відсутні.

Суддя підпис І.Б. Ходоровський

Суддя І.Б. Ходоровський