Справа № 510/768/23
Провадження № 2/510/756/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.24 р. Ренійський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бошкова І.Д.;

за участю: секретаря Березенко С.П.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рені Одеської області заяву про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності..

Разом із позовною представник позивача надала заяву про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт на автомобіль марки «MERCEDES - BENZ» модель V-Klasse, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (попередній номер НОМЕР_2 ).

Як зазначено у заяві про забезпечення позову, 03.07.2020р. сторони уклали договір позики, за умовами якого позивач (позикодавець) передав, а відповідач-1 (позичальник) отримав в борг грошові кошти в сумі 23600 доларів США. Відповідач зобов`язався у термін до 03.10.2020 року повернути позивачу зазначену грошову суму (Далі - договір Позики). Факт отримання відповідачем грошових коштів також підтверджується власноруч написаною розпискою відповідача-1 від 03.07.2020 року.

В той же день, 03.07.2020 року з метою забезпечення повного виконання Відповідачем-1 своїх зобов`язань за договором позики №03/07/20-1 сторони уклали Договір застави транспортного засобу (далі - Договір застави). Відповідно до п.5 п.6 Договору застави, предметом застави є належний Відповідачу-1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого 02.07.2020 року ТЦС 5152 автомобіль марки «MERCEDES - BENZ» модель V-Klasse, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до п. 4 Договору застави, за рахунок заставленого майна (Предмету застави) Заставодержатель (Позивач) має право задовольнити свої вимоги та відшкодувати витрати в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, в тому числі: вимоги за основним зобов`язанням, включаючи нараховані за договором позики проценти, неустойку (штраф, пеню), основної суми боргу та будь-яких збільшень до цієї суми, інших платежів на користь Заставодержателя, передбачених Договором позики.

Сам Позивач дозволу на зняття обтяження не надавав, для зняття обтяження до нотаріуса Кравцової не звертався, а також не уповноважував жодних третіх осіб на вчинення таких дій від свого імені.

У зв`язку з цим, Позивач звернувся до органів Національної поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 388 КК України (незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна або майна, яке описано чи підлягає конфіскації). На підставі заяви Позивача 31.10.2020 року до ЄРДР внесено відповідні відомості та розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0003174. Розслідування вказаного провадження триває.

В ході здійснення досудового розслідування з листа Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області стало відомо, що в день незаконного зняття обтяження (09.07.2020) була здійснена купівля-продаж Предмета застави, якою Відповідач-1 (Брату 1.1.) продав Предмет застави ОСОБА_3 (Відповідач-2).

Договір купівлі-продажу № 5141/2020/2088422 транспортного засобу було зареєстровано 09.07.2020 року, а на підставі цього договору Предмет застави був зареєстрований на ім`я Відповідача-2 і Предмету застави був присвоєно новий державний номер НОМЕР_1 , а Відповідачу-2 видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

Проте Відповідач-1 на момент продажу Предмета застави був обізнаний про те, що застава не припинена і залишається чинною, а незаконне скасування реєстрації обтяження в ДРОРМ не припиняє дію застави.

Той факт, що запис про обтяження Предмету застави був скасований незаконно, підтверджується листом № 2315/01-16 від 17.12.2020 року завідувача Першої Дніпровської державної нотаріальної контори, яким повідомляється, що до Першої дніпровської державної нотаріальної контори, зокрема до державного нотаріуса Кравцової А.І., ніхто не звертався, зазначена реєстраційна дія особисто ОСОБА_4 не вчинялася. А у зв`язку з виявленням факту безпідставного вилучення обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна нотаріусом першої Дніпровської державної нотаріальної контори Кравцовою Анастасією Ігорівною була подано відповідну заяву до управління протидії кіберзлочинності УПК в Дніпропетровській області ДКП НП України, а за результатами розгляду заяви було відкрито кримінальне провадження.

Відтак, оспорюваний правочин, а саме Договір купівлі-продажу № 5141/2020/2088422 транспортного засобу від 09.07.2020 року було вчинено без дозволу заставодержателя, хоча законом та Договором застави забороняється вчинення таких дій за відсутності згоди заставодержателя. Також оспорюваний договір порушує права Позивача як Заставодержателя, зокрема порушує його право на звернення стягнення на предмет застави, тож є всі підстави для визнання оспорюваного договору недійсним.

З урахуванням вищевикладеного, заява про забезпечення позову у справі підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, аз захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1.ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні міститися: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.1ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч.1ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1ч.1ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться в нього чи в інших осіб.

Ч.3 ст.150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ч.6.ст.153 ЦПК України передбачено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих третьою особою на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Враховуючи те, що існує можливість, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суддя приходить до висновку про обґрунтованість та доцільність пред`явленої заяви, а тому вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.149-151,153,353-354 ЦПК України, ППВСУ № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «MERCEDES - BENZ» модель V-Klasse, 2018 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (попередній номер НОМЕР_2 ).

Відомості про позивача:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Мостове Доманівського району Миколаївської області, громадянин України, картка РНОКПП НОМЕР_6 , мешкає в АДРЕСА_1 .

Відомості про відповідача: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , громадянин України, мешкає в АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Д. Бошков