Справа № 362/3587/22
Провадження № 2/362/344/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

з участю секретаря судового засідання Шмагун М.С.,

розглянувши в залі суду у місті Василькові Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Божка Андрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення по справі № 362/3587/22 за позовом ОСОБА_1 до Калинівської селищної ради Київської області, Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, ОСОБА_2 , про визнання недійсним (нечинним) та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Васильківського міськрайонного суд Київської області перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Калинівської селищної ради Київської області, Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, ОСОБА_2 , про визнання недійсним (нечинним) та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування державної реєстрації земельної ділянки.

22.08.2024 р. у справі ухвалено рішення.

27.09.2024 р. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про судові витрати у справі.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони бо інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви про ухвалення додаткового рішення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з тим, представник позивача посилається на статтю 270 ЦПК України, яка регулює питання про ухвалення додаткового рішення, зокрема п. 3 ч. 1 вказаної статті , зазначає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Коли йдеться про розподіл витрат, понесених на професійну правничу допомогу, то ініціювати це питання має сторона, яка понесла ті витрати, й для цього треба щонайменше заявити/повідомити суд про необхідність їх розподілу за наслідками розгляду справи. Власне з цим - з об`єктивованою формою вираження наміру сторони щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу ще до завершення розгляду справи - пов`язується можливість як потім подати протягом п`яти днів докази на підтвердження цих витрат, так і ухвалення на цій підставі додаткового судового рішення відповідно до статті 270 ЦПК України.

22.08.2024 р. у справі ухвалено рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Заява про ухвалення додаткового рішення надійшла до суду 27.09.2024 р.

Таким чином встановлено, що представником відповідачів пропущено п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду. При цьому заявник, не просив поновити строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 141 ЦПК України у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки, представник відповідачів пропустив строк подання такої заяви, не просить поновити строки, то суд не має підстав для вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу на основі пред`явлених документів відповідно до статті ст. 141, 270 ЦПК України. Інакший підхід до вирішення зазначеного питання може розцінюватися як прояв необ`єктивного підходу суду до розгляду справи, чого допускати не можна.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що докази понесення фактичних витрат на правову допомогу були подані поза межами строку, встановленого ст. 141 ЦПК України, та відсутності заяви про поновлення строку на подання доказів понесення судових витрат, суд дійшов висновку про залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 120, 126 141, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Божка Андрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення по справі № 362/3587/22,- залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М.Кравченко