Справа № 643/4025/24
Провадження № 2/643/2504/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2024 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря судового засідання Куліш А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківської міської ради , 3-тя особа приватний нотаріус ХМНО Харківської області Свергунова Вікторія Андріївна про встановлення факту проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 22.01.2007 року та договору дарування частини квартири , посвідченого від 06.03.2008 року приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Звєрєвим А.М., реєстровий №701. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є її син ОСОБА_2 , однак він від прийняття спадщини відмовився та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем . Позивач є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , оскільки більше п`яти років і до дня її смерті прожив з нею однією сім`єю. ОСОБА_3 була особою похилого віку, мала ряд тяжких захворювань, та позивачу довелося жити разом з нею, оскільки з часом її стан лише погіршувався та вона стала потребувати повної опіки та сторонньої участі у побутових питаннях, певної допомоги та лікування. Позивач не міг залишити жінку у безпорадному стані та на її прохання оселився у неї. Вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом і мали спільні права та обов`язки. Позивач здійснив усі необхідні витрати у зв`язку з її похованням. Син ОСОБА_2 не піклувався своєю матір`ю та не заперечував проти проживання ОСОБА_1 разом з нею. В подальшому позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак йому було рекомендовано надати документи на підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини. Позивач просить позов задовольнити, встановити факт спільного ,постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не менше п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач позов підтримав в повному обсязі, просив слухати справу у його відсутність, в разі неявки відповідачів не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату й час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно письмової заяви, яка міститься в матеріалах справи, не заперечує проти позову ОСОБА_1 та підтвердив факт проживання його матері ОСОБА_3 та ОСОБА_1 однією сім`єю більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини.

Представник відповідача - ХМР в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату й час розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав , будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

3-тя особа- приватний нотаріус ХМНО Харківської області Свергунова В.А. в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила , про дату й час розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позовну заяву не подавала, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Зі згоди представника позивача суд розглянув справу в порядку заочного провадження на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши надані суду докази в їх сукупності суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради 22.01.2007 року та договору дарування частини квартири , посвідченого від 06.03.2008 року приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Звєрєвим А.М., реєстровий №701.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , відповідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 виданого повторно Сарненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 13.09.2023 року , актовий запис № 329. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала померлій на праві власності.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого повторно 13.12.2023 року Четвертим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , актовий запис № 9590.

ОСОБА_2 від прийняття спадщини після смерті матері відмовився та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, що підтверджується його письмовою заявою.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , оскільки більше п`яти років і до дня її смерті прожив з нею однією сім`єю.

ОСОБА_3 була особою похилого віку, мала ряд тяжких захворювань, та позивачу довелося жити разом з нею, оскільки з часом її стан лише погіршувався та вона стала потребувати повної опіки та сторонньої участі у побутових питаннях, певної допомоги та лікування.

Відповідно до статей 4 та 19 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин.

Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України суд встановлює юридичні факти, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Згідно з ч. ч. 1 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст.206ЦПК України відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

На підставі ч. 2 ст.206ЦПК України суд роз`яснює відповідачу наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст.206ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони справи як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття (ч. 5ст. 1268 ЦК України).

Статтею 1218ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що інших спадкоємців, окрім ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_3 немає, так як син мерлої ОСОБА_2 , від прийняття спадщини відмовився та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, що підтверджується письмовою заявою в матеріалах справи .

Приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При цьому відсутність реєстрації спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Відповідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1ст. 1297 ЦК України).

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23).

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Оскільки в позасудовому порядку позивач не може оформити своїх спадкових прав через відсутність документів, що підтверджують факт постійного проживання із спадкодавцем, він вимушений звернутись до суду з відповідним позовом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за ним права власності на майно, належне померлій ОСОБА_3 , також підлягають задоволенню у повному обсязі, адже ці вимоги належним чином обґрунтовані та підтверджуються наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, зважаючи на всі вищезазначені норми закону, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 законними та обґрунтованими, у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.16, 328, 1216-1218,1222,1258,1264, 1268-1269, 1296 ЦК України, ст.ст.4, 13, 19, 81, 258-259, 263,265,268, 273, 280, 293, 315, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не менше п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП : НОМЕР_4 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП : НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Харківська міська рада, , місце знаходження: м. Харків, м-н Конституції, 7.

Третя особа: Приватний нотаріус ХМНО Харківської області Свергунова Вікторія Андріївна, вул. Валентинівська, буд. 22 , м. Харків, 61170.

Суддя О.М. Майстренко