БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/2836/20
провадження № 2/361/79/24
РІШЕННЯ

Іменем України

02 квітня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.,
за участю секретаря Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, треті особи: Архівний сектор Броварської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_4 , про скасування рішення сільської ради та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У травні 2020 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що він є власником 1/2 частини житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказану частину будинку позивач успадкував після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10 червня 2008 року державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-892.

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 06 березня 1985 року, зареєстрованого в реєстрі за № 486, спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та була бабусею позивача, є ОСОБА_7 на 1/2 частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями: погріб і колодязь з північної сторони, та ОСОБА_5 , з південної сторони 1/2 частина будинку.

Рішенням № 81 Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 27 грудня 1996 року земельна ділянка площею 0,0300 га біля вищевказаного будинку передана у приватну власність ОСОБА_5 . Вказаним рішенням Пухівської сільської ради Броварського району Київської області також вирішено передати у власність ОСОБА_8 , батьку відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво площею 0,10 га та особисте підсобне господарство площею 0,33 га.

Відповідно до Рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 25.05.2017 ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення/відновлення меж земельної ділянки в натурі/на місцевості, площею 0,0300 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_1 .

Поруч із домоволодінням ОСОБА_1 розташоване домоволодіння належне відповідачу ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до свідоцтв про право власності на спадщину спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 є його доньки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідно до державного акту на право власності на землю серії ІІ-КВ № 029501 від 11.05.1998 ОСОБА_8 є власником земельної ділянки площею 0,528 га. Таким чином, існує розбіжність між площею земельної ділянки виділеною згідно Рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області № 81 від 27 грудня 1996 року та виданим державним актом на право власності на землю серії ІІ-КВ № 029501 від 11.05.1998, який видано на підставі рішення Пухівської сільської ради народних депутатів № 39 від 25 березня 1997 року. Крім того, згідно відповіді Архівного сектору Броварської районної державної адміністрації Київської області рішення Пухівської сільської ради народних депутатів № 39 датоване не 25 березня 1997 року, а 08 квітня 1997 року.

Рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області № 81 від 27 грудня 1996 року щодо передання у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не скасовувалося, виділені ділянки у вказаних осіб не вилучалися.

При оформленні технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_8 землевпорядник мав керуватися рішенням Пухівської сільської ради народних депутатів № 81 від 27 грудня 1996 року, яким у приватну власність останнього передано 0,43 га для індивідуального житлового будівництва, ОСОБА_9 0,03 для індивідуального житлового будівництва. Натомість, землевпорядник оформив технічну документацію, в якій безпідставно вказав 0,250 га під індивідуальне будівництво ОСОБА_8 та незаконно вніс до неї земельну ділянку ОСОБА_5 .

Крім того, відповідач ОСОБА_2 , користуючись відсутністю позивача, зламала паркан між ділянками та вбиральню, захопила погріб, засипала колодязь. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почали користуватися проходом від хвіртки та самою хвірткою за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що рішення Пухівської сільської ради народних депутатів № 39 від 25 березня 1997 року та виданий на підставі останнього державний акт на право власності на землю ІІ-КВ № 029501 від 11.05.1998 винесені з грубим порушенням законодавства так, як в нього включено земельну ділянку належну позивачу, ОСОБА_1 просив скасувати вищевказане рішення виконкому Пухівської сільської ради в частині передачі у власність ОСОБА_8 земельної ділянки площею 0,528 га, а також визнати недійсним державний акт на право власності на землю щодо передачі у власність ОСОБА_8 земельної ділянки площею 0,528 га.

Заперечення відповідачів

06 серпня 2020 року до суду від представника відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 адвоката Боярової А.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання заперечувала проти позову з наступних підстав. Відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_2 з надвірними будівлями, а саме: сарай, літня кухня, гараж, погріб, сарай, вбиральня, колодязь, тротуар, огорожа, по АДРЕСА_1 , який відповідачі успадкували після смерті батьків ОСОБА_8 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_10 (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Обставини щодо спадкування відповідачами вказаного будинку та надвірних будівель посвідчуються свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом про спадкування ОСОБА_2 5/24 будинку, виданим 08.12.2007 нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Юхтою Л.М., зареєстрованим у реєстрі за № 1-4821; свідоцтвом про право власності на спадщину за законом про спадкування 7/24 частин будинку, виданим на ім`я ОСОБА_2 . 31.10.2014 державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Падучак-Коваль Л.Л., зареєстрованим у реєстрі за № 3-5183; свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом про спадкування 5/24 частин будинку, виданим 08.12.2007 на ім`я ОСОБА_3 . нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Юхтою Л.М., зареєстрованим у реєстрі за № 1-4813; свідоцтвом про право власності на спадщину за законом про спадкування 7/24 частин будинку, виданим на ім`я ОСОБА_3 . 31.10.2014 державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Падучак-Коваль Л.Л., зареєстрованим у реєстрі за № 3-5195. Згідно технічного паспорта на будинок за матеріалами інвентаризації, що проводилася органами БТІ у вересні 1988 року, до складу домоволодіння ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , входив житловий будинок «А», сарай «Б», літня кухня «В», гараж «Г», погріб «Д», сарай «Е», вбиральня «Ж», колодязь «К», огорожа №1,2 та тротуар «Т».

Крім житлового будинку з надвірними будівлями, відповідачі успадкували й земельну ділянку за вищевказаною адресою, яка належала батькові відповідачів ОСОБА_8 на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІ-КВ № 029501, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Пухівської сільської ради за № 940 від 11 травня 1998 року. Вказаний державний акт на право приватної власності на землю виданий на підставі рішення виконкому Пухівської сільської ради від 25 березня 1997 року № 39, згідно якого ОСОБА_8 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,528 га, в тому числі 0,250 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 0,278 га для ведення особистого підсобного господарства. Згідно державного акту, безпосередньо по АДРЕСА_4 знаходиться земельна ділянка з двох частин: площею 0,250 га та 0,084 га, інші земельні ділянки площею 0,103 га та 0,091 га розташовані не за вказаною адресою.

Та обставина, що у державному акті про право власності на землю, виданому ОСОБА_8 , міститься помилка стосовно дати прийняття рішення виконавчого комітету Пухівської сільської ради про передачу земельних ділянок у приватну власність 23 березня 1997 року, замість належної 08 квітня 1997 року, не є свідченням недійсності цього акту, оскільки факт передання ОСОБА_8 земельних ділянок загальною площею 0,528 га, з яких 0,250 га для індивідуального житлового будівництва і 0,278 га для ведення особистого підсобного господарства, підтверджується витягом з рішення виконавчого комітету Пухівської сільської ради від 08 квітня 1997 року № 39 та витягом із списку громадян, яким передані у приватну власність земельні ділянки в межах сільської ради.

Твердження позивача щодо того, що відповідач ОСОБА_2 зламала паркан між ділянками та вбиральню, захопила погріб, засипала колодязь, на думку відповідачів, є надуманим, таким, що не відповідає дійсності та не підтверджується належними доказами.

Звернула увагу на те, що співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , який успадкував 1/2 частину будинку після смерті матері ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 , яка набула 1/2 частину вищевказаного будинку на підставі договору дарування від ОСОБА_7 . Оскільки успадкований будинок знаходився на землях радгоспного фонду, спадкоємцям ОСОБА_6 наказом директора радгоспу «Пухівський» виділено земельні ділянки за рахунок земель радгоспу: ОСОБА_5 площею 0,03 га, ОСОБА_7 0,07 га.

Збіраний кадастровий план, виготовлений у 2020 році ФОП ОСОБА_11 на замовлення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , засвідчує, що станом на 2020 рік успадкована позивачем земельна ділянка по АДРЕСА_2 має площу 0,250 га та 0,0841 га, тобто є розбіжності в 1 кв.м. площі у порівнянні з площею, вказаному у державному акті серії ІІ-КВ № 029501 ОСОБА_8 . У той же час, при обрахунку площі земельної ділянки садиби по АДРЕСА_1 , при виконання топографічних робіт по виготовленню збірного кадастрового плану було також обраховано площу земельної ділянки по даній вулиці, встановлено, що площа дорівнює 0,1077 га, тобто більше на 0,077 га, ніж надавалося співвласникам будинку ОСОБА_5 і ОСОБА_7 наказами директора радгоспу «Пухівський».

На підставі вищевикладеного, відповідачі просили відмовити у задоволенні позову з огляду на безпідставність та недоведеність позовних вимог.

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2021 року призначено судову земельно-технічну експертизу.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від

05 листопада 2021 року поновлено провадження у справі.

11 квітня 2022 року до суду надійшло Повідомлення судового експерта ОСОБА_12 від 18.02.2022 про неможливість надання висновку судової земельно-технічної експертизи у вказаній цивільній справі

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2023 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Звірюк С.Л. позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокат Боярова А.В. просили відмовити в задоволенні позову у повному обсязі у зв`язку з недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Від представника Зазимської сільської ради Броварського району Київської області адвоката Ярмоленка А.М. 28 липня 2021 року надійшли пояснення, в яких останній заперечував проти позову, посилаючись на те, що майнові інтереси позивача відповідачами не порушувалися, заявлені вимоги є недоведеними належними та допустимими доказами, тому просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі.

У судове засідання треті особи - Архівний сектор Броварської районної державної адміністрації Київської області та ОСОБА_4 не з`явилися, про судові засідання повідомлялися належним чином.

Обставини справи, що встановлені судом

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 06 березня 1985 року, зареєстрованого в реєстрі за № 486, спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_7 на 1/2 частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями: погріб і колодязь з північної сторони, та ОСОБА_5 , з південної сторони 1/2 частина будинку (а.с. 22-23, І том).

Відповідно до наказу В-Димерського виробничого об`єднання «Пухівський» № 19 від 22 січня 1985 року ОСОБА_5 виділено земельну ділянку 0,03 га, на якій розміщена частина жилого будинку, успадкованого від ОСОБА_6 по АДРЕСА_5 .

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_5 та прийняв у спадщину 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В цілому житловий будинок 1951 року побудови, зазначений на платі літером «А-1», житловою площею 30 кв.м., загальною площею 76,90 кв.м., а також надвірні будівлі: вбиральня літ. «Г», погріб літ. «Е», огорожа «№». Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВКК

№ 999880, виданого 10 червня 2008 року державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-892 (а.с. 25, І том).

Житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , збудований 1966 року з відповідними надвірними будівлями та спорудами: сарай, літня кухня, гараж, сарай, погріб, колодязь, вбиральня, огорожа, тротуар, належав ОСОБА_8 , про що свідчить копія рішення виконавчого комітету Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 28 грудня 2004 року, яким вирішено оформити право власності на ім`я ОСОБА_13

14.09.1988 оформлено відповідний технічний паспорт на житловий будинок з вищевказаними надвірними будівлями та спорудами на ім`я ОСОБА_8 (а.с. 132-136, І том).

Рішенням Пухівської сільської ради народних депутатів від 27 грудня 1996 року

№ 81 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» вирішено передати безкоштовно у приватну власність земельні ділянки, які раніше були надані у постійне користування для індивідуального житлового будівництва, обслуговування будівель та споруд та для ведення особистого підсобного господарства ОСОБА_5 , площею 0,0300 га, для індивідуального житлового будівництва; ОСОБА_8 , площею 0,10 га - для індивідуального житлового будівництва, 0,33 га особистого підсобного господарства (а.с. 28-29, 38-39, І том).

Відповідно до архівного витягу з Рішення Пухівської сільської ради народних депутатів № 39 від 08 квітня 1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» вирішено передати безкоштовно у приватну власність ОСОБА_8 земельні ділянки в межах села Пухівка Броварського району Київської області загальною площею 0,528 га, з яких 0,250 га індивідуальне житлове будівництво, господарські будівлі; 0,278 га особисте підсобне господарство (а.с. 49-50, І том).

На підставі вищевказаного рішення ОСОБА_8 11 травня 1998 року виданого державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 029501, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 940, згідно якого передано йому на праві приватної власності земельну ділянку, розташовану на території с. Пухівка Броварського району Київської області, площею 0,528 га, з яких 0,250 га індивідуальне житлове будівництво, господарські будівлі; 0,278 га особисте підсобне господарство (а.с. 40-41, І том).

З матеріалів справи видно, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є їх доньки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності належить на праві власності житловий будинок АДРЕСА_2 з надвірними будівлями, а саме: сарай, літня кухня, гараж, погріб, сарай, вбиральня, колодязь, тротуар, огорожа, по АДРЕСА_1 , що посвідчуються свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом про спадкування ОСОБА_2 5/24 будинку, виданим 08.12.2007 нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Юхтою Л.М., зареєстрованим у реєстрі за № 1-4821; свідоцтвом про право власності на спадщину за законом про спадкування 7/24 частин будинку, виданим на ім`я ОСОБА_2 . 31.10.2014 державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Падучак-Коваль Л.Л., зареєстрованим у реєстрі за № 3-5183; свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом про спадкування 5/24 частин будинку, виданим 08.12.2007 на ім`я ОСОБА_3 . нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Юхтою Л.М., зареєстрованим у реєстрі за № 1-4813; свідоцтвом про право власності на спадщину за законом про спадкування 7/24 частин будинку, виданим на ім`я ОСОБА_3 . 31.10.2014 державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Падучак-Коваль Л.Л., зареєстрованим у реєстрі за № 3-5195 (а.с. 138-145, І том).

19 червня 2014 року Комунальним підприємством Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» оформлено відповідний технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними будівлями, по АДРЕСА_1 (а.с. 123-131).

Також, відповідачі успадкували земельну ділянку площею 0,440 га, розміщену на землях, що знаходиться у віданні Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, наданої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,250 га, та ведення особистого підсобного господарства 0,1900 га в

с. Пухівка Броварського району, що належала померлому ОСОБА_8 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 029501, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 940. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про право власності на спадщину за заповітом серії ВКС № 361947, ВКС № 361948, виданих 08 грудня 2007 року нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Юхтою Л.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1-4816, № 1-4824, та копією рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2016 року у цивільній справі № 361/2019/16-ц (а.с. 146-150, І том).

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що він є інженером-землевпорядником, на замовлення ОСОБА_1 виготовив план землекористування за адресою: АДРЕСА_1 , де визначено межі земельної ділянки 0, 03 га землекористувача ОСОБА_1 . Пояснив, що при виготовленні плану ним взяті до уваги вказівки позивача ОСОБА_1 щодо меж земельних ділянок та довідки Пухівської сільської ради №224 від 27.03.2018. Правовстановлюючі документи на земельні ділянки по АДРЕСА_6 взагалі не досліджувались.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Спосіб захисту права повинен гарантувати особі відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Позивач має довести, що протиправними діями відповідача порушено його право.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частин другої та третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до частини першої статті 22 ЗК України (в редакції, чинній на час передачі земельних ділянок спадкодавцям позивача та відповідачів ) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до частин першої та третьої статті 23 ЗК України (в редакції, чинній на час передачі земельних ділянок спадкодавцям позивача та відповідачів) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Відповідно до статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України № 15-92 від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» сільським, селищним, міським радам народних депутатів забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених ЗК України.

Згідно зі статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України № 15-92 від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Відповідно до пункту 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Частиною першою статті 79-1 ЗК України встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Згідно з частиною третьою статті 79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Частиною десятою статті 55 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, зокрема, рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом).

Згідно зі статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), викладено правовий висновок, що «на час вирішення питання про передачу земельної ділянки ОСОБА_7 у власність та затвердження акта про виніс земельної ділянки в натурі (на місцевості) порядку послідовних дій процедури та форми державного акта затверджено не було, як не було затверджено і самого нормативного акта, яким би регулювалися ці правовідносини […] ЗК України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю чи укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. […] Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина третя статті 116 ЗК України)».

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При розгляді даної справи встановлено, що оспорюваним рішенням Пухівської сільської ради від 23 березня 1997 року (вірною є дата 08 квітня 1997 року) ОСОБА_8 виділено у власність земельну ділянку загальною площею 0, 528 Га, де 0, 25 га під індивідуальне житлове будівництво та 0, 278 га особисте підсобне господарство. На підставі вищевказаного рішення ОСОБА_8 11 травня 1998 року виданого державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 029501, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 940.

Звертаючись до суду за захистом своїх порушених прав, позивач вказував, до складу земельної ділянки, яка надана у власність ОСОБА_8 , незаконно включено земельну ділянку, яка надана у власність його матері ОСОБА_15 згідно рішення Пухівської сільської ради №81 від 27 грудня 1996 року.

Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження вищевказаних обставин.

Так, окрім рішення Пухівської сільської ради №81 від 27 грудня 1996 року, до суду не надано належних доказів щодо конфігурації, меж, розташування земельної ділянки площею 0,03 га, яка була виділена у власність (користування) матері позивача за адресою АДРЕСА_4 .

На підтвердження позовних вимог позивачем наданий план землекористування за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений інженером-землевпорядником ОСОБА_14 , де визначено межі земельної ділянки 0, 03 га землекористувача ОСОБА_1 , які розміщені на земельний ділянці відповідачів за адресою: АДРЕСА_2 . ( а.с. 216 т. 3)

Разом з тим, вказаний план не може бути належним, достатнім та достовірним доказом позовних вимог, оскільки складений виключно на підставі вказівок позивача ОСОБА_1 щодо меж земельних ділянок та довідки Пухівської сільської ради №224 від 27.03.2018 щодо площі земельних ділянок домоволодіння АДРЕСА_1 , про що у судовому засіданні повідомив свідок ОСОБА_14 , який виготовляв такий план. Правовстановлюючі документи на земельні ділянки по АДРЕСА_6 взагалі не досліджувались при виготовленні вказаного плану.

Крім того, в такий план внесені відомості, які суперечать матеріалам справи. Зокрема, на плані частина земельної ділянки по АДРЕСА_2 , з розміщеним на ній погребом Д, включена до земельної ділянки ОСОБА_16 , а інша частина земельної ділянки по АДРЕСА_2 , з розміщеним на ній гаражем Г включена до земельної ділянки ОСОБА_4 . Проте, як видно зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.06.2008, виданого ОСОБА_1 на частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , житловий будинок, який спадкується, зазначений на плані під літерою А-1 з надвірними будівлями: вбиральня «Г», погріб «Е», огорожа. Тобто у складі домоволодіння по АДРЕСА_1 , немає ні погреба «Д», ні гаража «Г».

Окрім того, у судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка площею 0, 1772 га належна ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства (яка включена в довідку Пухівської сільської ради №224 від 27.03.2018), розташована не по АДРЕСА_1 , а в іншому місці.

Твердження позивача щодо знищення ОСОБА_2 паркана, захоплення погребу, знесення вбиральні та захоплення частини земельної ділянки позивача жодними доказами у судовому засіданні не підтверджені.

Суд звертає увагу на те, що право власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_8 у відповідності до вимог статті 23 ЗК України 1990 року в редакції Кодексу, чинній на час набуття у власність земельної ділянки було посвідчено державним актом, який виданий та зареєстрований сільською радою. При цьому, з урахуванням пункту 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що твердження позивача про те, що до складу приватизованої ОСОБА_8 земельної ділянки ввійшла земельна ділянка ОСОБА_5 , площею 0, 03 га, є недоведеними та безпідставними, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, треті особи: Архівний сектор Броварської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_4 , про скасування рішення сільської ради та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_7 .

відповідачі: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_8 .

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання:

АДРЕСА_9 , адреса місцезнаходження: вул. Широка, 6, с. Зазим`я, Броварський р-н, Київська обл., 07415

Треті особи:

Архівний сектор Броварської районної державної адміністрації Київської області, адреса місцезнаходження: бульвар Незалежності, м. Бровари, Київська область, 07400

ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_10 .

Суддя Наталія ПЕТРИШИН