Справа № 482/462/22
Номер провадження 2-о/482/3/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

05 липня 2024 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Баранкевич В.О., секретар судового засідання Тищенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Нова Одеса, Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Новоодеський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області про встановлення особи

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Біленського А.Г. звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить суд встановити особу Заявника. Метою звернення Заявника до суду є необхідність встановлення особи для отримання паспорту громадянина України.

На обґрунтування заяви вказано, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Миколаєві. Навчалася в Очаківській загальноосвітній санаторній школі-інтернаті у період з 01.09.1984 року по 24.06.1994 року. Проживала без реєстрації у АДРЕСА_1 у період з 24.06.1994 року по 01.01.2009 року, з 01.01.2009 року по теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявник зазначає, про відсутність у неї документу, що посвідчує її належність до громадянства України, також вказує, що в неї нема громадянства іншої країни.

Звертає увагу суду на те, що в судовому порядку було встановлено факт проживання заявника на території України в неповнолітньому віці станом на 24 серпня 1991 року.

ОСОБА_1 зазначає, що вона ніколи не отримувала паспорт громадянина України та звернувшись у лютому 2022 році до Новоодеського сектору УДМС в Миколаївській області з метою встановлення належності до громадянства України та видачі паспорту громадянина України, отримала відповідь, що їй необхідно встановити особу та підтвердити громадянство України в судовому порядку. На підставі викладеного, Заявник, в особі представника, звернувся до суду із зазначеною заявою.

15.06.2022 до суду надійшла заява, 24.06.2022 року ухвалою судді у справі відкрито окреме провадження.

06.07.2022 до суду від представника заінтересованої особи через підсистему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення. У зазначених поясненнях представник заінтересованої особи просить суд рішення по справі прийняти на розсуд суду.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились. Від представника заявника, адвоката Біленського А.Г. надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі заявника, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 3, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право за захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 3 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого прядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення та якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналіз зазначених норм свідчить, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути, зокрема, заяви про встановлення таких фактів постійного проживання на території України станом до 24 серпня 1991 року.

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, метою такого звернення є необхідність встановлення особи для отримання паспорту громадянина України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні, а саме: м. Миколаїв Миколаївської області, про що свідчить свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , видане 02 вересня 1977 року в Миколаївському міському відділі ЗАГС.

Довідкою Очаківської загальноосвітньої санаторної школи-інтернат І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради від 19.01.2018 №9 підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно навчалася в Очаківській середній школі-інтернаті з 01.09.1984 по 24.06.1994 рік, наявна копія атестату про повну загальну середню освіту ОСОБА_1 , який підтверджує, що вона закінчила Очаківську середню школу-інтернат 24.06.1994 року.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколавїської області від 22.08.2018 року справа №482/482/18 встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Миколаєва, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Також рішенням Новоодеського районного суду Миколавїської області від 24.11.2021 року справа №482/1269/21 встановлено факт постійного проживання в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Миколаєва.

Довідкою Новоодеського РС УДМС України в Миколаївській області від 05.12.2018 року №3673 підтверджується, що ОСОБА_1 зверталася до Новоодеського РС УДМС України в Миколаївській області із заявою щодо видачі паспорта вперше після досягнення 18- річного віку. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь- якої держави.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до управління державної міграційної служби України в Миколаївській області для встановлення належності до громадянства України, що підтверджується заявами (з фотокартками) про встанорвлення належності до громадянства України на підставі п.1 ч.1 ст.3 Закону України « Про громадянство України»; п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» від 05.04.2019 та 29.10.2020 років.

Звернувшись у лютому 2022 році до Новоодеського сектору УДМС України в Миколаївській області щодо оформлення та виготовлення паспорта громадянина України, Заявник отримала відмову, оскільки за результатами проведення процедури встановлення особи, особу встановлено, але не підтверджено факту належності особи до громадянства будь якої держави та рекомендовано звернутись до суду з метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме- встановлення особи.

Надання адміністративної послуги з оформлення паспорта громадянина України регламентовано Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20 листопада 2012 року № 5492-VI (далі Закон № 5492-VI),Законом України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235-III (далі Закон № 2235-III).

Згідно з підпунктом "а" пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Частиною першою статті 4 вказаного Закону передбачено, що Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону ідентифікація особи встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 5492-VI розпорядник Реєстру - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, визначено, що Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок № 302).

У пунктах 38-40 Порядку № 302 передбачено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт. Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру.

Ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.

У виключних випадках за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи (пункт 43 Порядку № 302).

Зокрема, цим пунктом встановлено, що у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції, Міністерства юстиції України, органів Державної фіскальної служби, навчальних закладів, військових частин, військових комісаріатів, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник. Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема, за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців. Крім того, у виключних випадках за відсутності фотокартки особи та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, сусідів, які були зазначені у письмовому зверненні. За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи за формою, встановленою МВС. Строк проведення процедури встановлення особи не повинен перевищувати двох місяців.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 10 Закону № 5492-VI … Якщо особу не буде ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи, строк якої не перевищує двох місяців. У разі неможливості встановити особу протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи, прийняття відповідного рішення суду документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються..

Враховуючи вищевикладені норми законодавства, заявник має право на встановлення відповідного факту, що має юридичне значення у порядку, визначеному абз. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України № 5492-VI.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 366/474/19.

Встановлення особи має для Заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України та реалізації ним своїх конституційних прав.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У зв`язку із тим, що на підставі звернення Заявника до Новоодеського районного сектроеу УДМС України в Миколаївській області, з метою встановлення належності до громадянства України та видачі паспорту громадянина України, отримала відповідь, що їй необхідно встановити особу та підтвердити громадянство України в судовому порядку, з урахуванням досліджених копій документів, доданих Заявником до матеріалів справи, зокрема свідоцтва про народження, довідки що підтверджує звернення щодо видачі паспорта з фотокарткою особи, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення вимог про встановлення особи Заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уроженки міста Миколаєва.

Статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України", Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215/2001"Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» (Закон № 2235-III) і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ст. 1 Закону № 2235-III, громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках. Громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України. Реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України, спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи. Виконання функцій спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань громадянства Указом Президента України покладено на Державну міграційну службу України та її територіальні органи.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Тобто, особи, які визначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, а зазначені у п. 2 з 13 листопада 1991 року.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколавїської області від 22.08.2018 року справа №482/482/18 встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Миколаєва, на території України станом на 24 серпня 1991 року

Рішенням Новоодеського районного суду Миколавїської області від 24.11.2021 року справа №482/1269/21 встановлено факт постійного проживання в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Миколаєва.

З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення її особи, як громадянина ОСОБА_1 , яка народилася в Україні ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Миколаєві Миколаївської області.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Новоодеський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області про встановлення особи - задовольнити.

Встановити особу заявника як громадянина ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в Україні, Миколаївській області, м. Миколаїв.

Цей факт встановлено для видачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідних документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя В.О. Баранкевич