Провадження № 2-з/752/270/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря - Тертій К.Б.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, суд

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_2 звернулася до суду і просить забезпечити позов до подачі заявиком ОСОБА_1 позовної заяви шляхом:

-накладення арешту до набрання законної сили рішенням у справі на об`єкти нерухомого майна - житлового будинку садибного типу, ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ: 01.3050086.5040697.20240701.94.0000.53, загальною площею (кв.м): 1661.3, житловою площею (кв.м): 1004.2 за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :79:147:0028, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, а саме:

- заборонити будь-яким особам, організаціям, підприємствам здійснювати будівельні роботи на об`єкті нерухомого майна - житловому будинку садибного типу, ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ: 01.3050086.5040697.20240701.94.0000.53, загальною площею (кв.м): 1661.3, житловою площею (кв.м): 1004.2 за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :79:147:0028, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) та вживати будь-яких заходів щодо внесення змін до проектної документації, прийняття його в експлуатацію, у т.ч. подавати відповідні документи до органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Посилається на те, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинення дій - приведення у відповідність до Будівельної документації та Декларації про готовність об`єкта до експлуатації за власний кошт Об`єкту будівництва, який було зареєстровано як нерухоме майно - житловий будинок садибного типу, ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ: 01.3050086.5040697.20240701.94.0000.53, загальною площею (кв.м): 1661.3, житловою площею (кв.м): 1004.2 за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :79:147:0028, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Підставою звернення до суду із відповідною позовною заявою є той факт, що відповідачем на огородженій території земельної ділянки за кадастровим номером :79:147:0028 збудовано нежитлову 4-ох поверхову капітальну споруду, на верхньому поверсі якої наявний будівельний матеріал (газоблоки), що свідчить про будівництво 5-го та 6-го поверху та підготовку будівництва 7-го поверху вищезазначеної споруди всупереч містобудівним умовам та обмеженням № 1494 від 09.11.2021, що видані Департаментом містобудування та архітектури КМР на Будівництво садибного (індивідуального) житлового будинку на АДРЕСА_1 , згідно яких гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах 15 у відповідності до намірів замовника. Гранична поверховість об`єкту - не більше 3-х поверхів без урахування мансарди, згідно із п. 6.1.31 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій». При цьому, згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації 01.07.2024р. будівництво було завершено.

Тобто, відповідач подав документи на будівництво індивідуального (садибного) 3-х поверхового + мансарда будинку, задекларував готовність такого об`єкта та ввів в експлуатацію, зареєстрував право власності, однак фактично будівництво продовжується, поверховість будівлі, а також її задекларована гранична висота збільшується. Зареєстрував 44 квартири, 8 машиномісць та два нежитлових приміщення, які повинні будуватись у багатоквартирному будинку, проектування, будівництво та введення в експлуатацію яких мають інші обмеження, як містобудівні умови.

Заявник є власником житлового будинку, загальною площею 335 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , розташованого по сусідству із будинком за адресою: АДРЕСА_1 , який побудував відповідач.

Зазначає, що ефективний захист та відновлення прав заявника (позивача) може забезпечуватись знесенням самочинно збудованого об`єкту саме особою, яка його здійснила, або за її рахунок, у разі , якщо позов буде задоволено судом.

Проте відповідач як власник об`єкта нерухомого майна в силу цього факту у будь-який час може розпорядитись цим майном у будь-який спосіб, зокрема, здійснити його відчуження, в тому числі, частинами, після чого можливість знесення відповідачем такого об`єкту за рішенням суду буде втрачена внаслідок набуття права на нього наступним набувачем; тоді як у спірних правовідносинах обов`язок знесення самочинно побудованого об`єкта мав виконати безпосередньо його забудовник.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не завдасть збитків відповідачу, не позбавить права володіння та користування цим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право розпорядження цим майном.

Виходячи з цього, просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно.

За змістом ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

В той же час, відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують за його позовом реальне виконання судового рішення.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність, зокрема, передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Подібний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 7 вересня 2020 року у справі № 522/3471/20 (провадження № 61-9451св20) та від 08.10.2020 у справі № 465/4985/18 (провадження № 61-6066св19).

З заяви вбачається, що заявник має намір звернутися до суду з позовною заявою про про зобов`язання вчинення дій - приведення у відповідність до Будівельної документації та Декларації про готовність об`єкта до експлуатації за власний кошт Об`єкту будівництва, який було зареєстровано як нерухоме майно - житловий будинок садибного типу.

Зазначено осіб, які можуть отримати статус учасника справи - відповідач ОСОБА_3 .

В той же час, матеріали заяви не містять в собі доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, які, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, мають враховуватися судом, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заява про забезпечення позову має бути обґрунтованою, зокрема у частині співмірності виду забезпечення позову та заявлених позовних вимог (або майбутніх позовних вимог), їх взаємозв`язку.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмету позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи викладене вище, предмет майбутнього спору, співмірність вимог заявника з заявленими ним заходами забезпечення позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: К.В.Машкевич