Провадження №2/748/479/24
Єдиний унікальний № 748/1438/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2024 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Кухта В.О.,

при секретарі Крошка І.С.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

26.03.2024 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить:

1) зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20.07.2023 р. у справі № 748/1855/23 на користь ОСОБА_2 на її утримання до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, з 1/4 до 1/8 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до 25.09.2024 р.

2) звільнити від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч. 1 п. 3 ЗУ «Про судовий збір».

3) стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що сторони перебували у шлюбі зареєстрованому 16.04.2021 р. Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 381. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської облатсі від 07.03.2024 р. шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, 12.05.2023 р. Чернігівським районним судом Чернігівської області винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 11.05.2023 р. та до досягнення дитиною повноліття. Згодом, 20.07.2023 р. Чернігівським районним судом Чернігівської області ухвалено рішення, яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 11.05.2023 р. і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до 25.09.2024 р. Позивач звертає увагу на те, що наразі на користь ОСОБА_2 здійснюється відрахування загалом у розмірі 50 % заробітної плати позивача. Згідно інформації з Центрального ВДВС у м. Чернігові Східного МРУ МЮ, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 , окрім аліментів, складає 296 652,24 грн. При цьому виконавчою службою повідомлено, що відрахування по наявним виконавчим провадженням не здійнюються у зв`язку з надходженням до відділу ДВС рішень про стягнення аліментів, загальний розмір яких становить 1/2 заробітної плати боржника. Так само, позивач у позовній заяві зазначає, що він є військовослужбовцем та наразі його діяльність зумовлює необхідність у несенні додаткових витрат, пов`язаних із захистом Батьківщини. Разом з тим, з урахуванням вказаного, позивач розуміє свій обов`язок по утриманню дитини та не відмовляється від нього, проте вважає, що аліменти, які стягуються на колишню дружину є явно завищеними та такими, що звужують обсяг прав самого позивача. Наразі на користь відповідача йде відрахування в сумі, що значно перевищує розмір прожиткового мінімуму. За таких обставин, враховуючи визначений державою розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, потреби відповідачки та можливості позивача, керуючись засадами справдлевості, добросовісності та розумності, позивач вважає, що буде справедливим стягнення з позивача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку в розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а отже такий розмір аліментів в цілому забезпечить поліпшення майнового становища відповідача та не порушить його інтереси. Наразі розмір всіх стягнень, які існують, звужують в певній мірі права самого позивача, при цьому позивач звертає увагу на те, що він позбавлений можливості погасити заборгованість по іншим виконавчим провадженням, що доставляє йому певний як матеріальний так і психологічний тягар. Разом з тим, сплата заборгованості поза межами стягнень виконавчою службою призведе до скрутного матеріального становища самого позивача. Більш того, на момент винесення рішення про стягнення аліментів сторони ще перебували у шлюбних відносинах та позивач і так забезпечував самостійно всю сім`ю. Така ситуація тривала до січня 2024 р. та позивач не здогадувався про наявність рішення суду відносно нього, як зазначає останній у позовній заяві. Таким чином, у зв`язку з перебуванням на військовій службі ОСОБА_1 та необізнаністю про наявність судового розгляду про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини, останній не мав можливості подати до суду свої заперечення, а отже робить це зараз через надану ним позовну заяву до суду.

Ухвалою судді від 02.04.2024 р. позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем при подачі позовної заяви не сплачено судовий збір.

19.04.2024 р. до суду надійшла заява від позивача до якої приєднана квитанція про сплату судового збору, а отже ОСОБА_1 усунув в строк зазначені недоліки в ухвалі без руху.

Ухвалою суду від 19.04.2024 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

21.05.2024 р. до суду надійшов відзив від представника відповідача, в якій та зазначає про свою незгоду з позовними вимогами ОСОБА_2 , оскільки ті є безпідставними та необґрунтованими, адже позивачем не доведено належними і допустимими доказами, що після винесення рішення суду відбулося значне погіршення його матеріального стану, змінився його сімейний стан, погіршилося здоров`я або мають місце інші випадки, передбачені СК України. Факт того, що з позивача утримуються аліменти у розмірі 1/2 всіх його доходів сам по собі не є обставиною, що зумовлює зменшення розміру аліментів в розумінні приписів ч. 1 ст. 192 СК України. Твердження позивача про те, що він не був обізнаний про наявність судового рішення не доведена та не є підставою для зменшення розміру аліментів у даній справі. За наявності обгрунтованих доводів та у разі незгоди з рішенням суду, позивач мав право звернтись до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку на оскарження рішення суду. Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20.07.2023 р. у справі № 748/1855/23 набуло законної сили і не оскаржувалось ОСОБА_1 в передбаченому Законом порядку. Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати, поданої з місця служби, дохід, що ним було отримано у січні 2024 р. становить 51 946,73 грн. Враховуючи розмір доходу позивача, можливо стверджувати, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання як дитини, так і дружини. Частина, що залишається у позивача після сплати аліментів дозволяє позивачу належним чином забезпечувати себе. Наявність у позивача боргу по іншим виконавчим провадженням, про які зазначає представник позивача, утворилась із-за неправомірної поведінки самого позивача його постійного зловживання психотропними речовинами. Відомостями з сайту «Судова влада» підтверджується, що на розгляді в судах починаючи з 2014 р. відносно ОСОБА_1 перебувало 14 протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП за керування т.з. у стані наркотичного і алкогольного сп`яніння. Зазначені обставини ніяким чином не звільняють позивача від обов`язку належним чином утримувати відповідача як матір його дитини до досягнення дитиною 3-х років і не є тими обставинами, які дають право на зменшення розміру аліментів. Крім того, заборгованість позивача зі сплати адміністративних штрафів утворилась ще до винесення рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20.07.2023 р. у справі № 748/1855/23 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дружини до досягнення малолітньою дитиною 3-х років. Так, з відповіді Центрального ВДВС у м. Чернігові від 15.03.2024 р. (а.с.19,20) вбачається, що до складу заведеного виконавчого провадження входять 7 виконавчих проваджень з примусового виконання постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, які були винесені за період з 14.07.2021 р. до 28.04.2023 р. Отже, представник відповідача у відзиві просить прийняти його та залучити до матеріалів справи, розглянувши справу з урахуванням, викладених у відзиві доводів, а також просить у задоволенні даного позову відмовити у повному обсязі. Разом з тим, представник позивача заначає, що його клієнт поніс витрати на правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн, а тому у відзиві також просить суд вирішити питання про стягнення судових витрат витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог. (а.с.36-55)

22.05.2024 р. до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, в якому той зазначає, що незгодний з доводами викладеними у відзиві представником відповідача і вважає, що позов необхідно задовольнити, а аліменти на утримання відповідача підлягають зменшенню до 1/8 частини доходів з огляду на наступне. Право дружини на утримання під час вагінтності та у разі проживання з нею дитини регламентовано ст. 84 СК України, з аналізу якого вбачається, що дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незадежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матеріа на утримання батьком дитини у випадку проживання із нею дитини до досягнення нею трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач не заперечує проти сплати аліментів, однак на думку представника позивача встановлений до стягнення розмір аліментів на утримання відповідачки є не обґрунтованим та занадто завищеним. Крім того, з 01.01.2024 р. прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 2 920,00 грн, з чого слідує, що потреби відповідача та можливості позивача, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, представник позивача вважає, що розмір стягуваних аліментів підлягає зменшенню. Також, представник відповідача зазначає, що загальний розмір стягуваних аліментів не перевищує 50 % заробітньої плати, з цим представник позивача погоджується, однак, як зазначалося у позовній заяві, позивач має велику суму заборгованості за іншими виконавчими провадженнями. При цьому ця заборгованість наразі не може бути сплачена у зв`язку із відрахуванням на аліменти, а тому з кожним місяцем матеріальне становище позивача стає все більше скрутним, та попри начеб то гарний дохід, борги позивача не зменшуються. Разом з тим, представник позивача звертає увагу у відповіді на відзив на те, що суду варто врахувати недобросовісну поведінку відповідача, яка попри наявність ще у 2023 р. виконавчого листа, не повідомила про це позивача, не звернулась до органів примусового виконання рішень, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за аліментами, про яку позивач навіть не знав. При цьому у період часу з травня 2023 р. по січень 2024 р. позивач і так забезпечував відповідача та дитину, тому фактично ОСОБА_1 вже двічі поніс витрати на аліменти за той період. З урахуванням цього, поведінка відповідача свідчить про недобросовісність та можна сказати намагання «збагачення» за рахунок позивача. В додачу до всього цього, представник відповідача стверджує, що після відрахування аліментів, у позивача залишається половина доходу на своє утримання, що є достатнім, однак вказане не зовсім відповідає дійсності, адже враховуючи те, що позивач знаходиться в лавах ЗСУ та захищає цілісність України, на його утримання, придбання військової амуніції практично нічого не залишається, а отже, ймовірно, відповідач просто не знає потреби військовослужбовців та ціни на військову амуніцію. (а.с.56-59)

03.06.2024 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшло заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача, в якому зазначено, що приймаючи до уваги, що позивач не довів наявність підстав позову про зменшення розміру аліментів визначених рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20.07.2023 р. справа № 748/1855/23 відповідач просить відмовити у його задоволенні. Також у вищезазначеному запереченні зазначено, що доводи позивача, які викладені у відповіді на відзив, фактично зводяться до незгоди позивача з розміром аліментів, який «на думку позивача, є завищеним». Представник позивача ще раз наголошує на тому, що рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20.07.2023 р. справа № 748/1855/23 не оскаржувалось ОСОБА_1 в передбаченому Законом порядку. Разом з тим, представник відповідача ще раз звертає увагу на те, що наявність у позивача боргу по іншим виконавчим провадженням, утворилась в період з 14.07.2021 р. до 28.04.2023 р., тобто до винесення рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20.07.2023 р. у справі № 748/1855/23. Причина утворення вказаної заборгованості є виключно порушення позивачем чинного Законодавства України, дані обставини не визначені Законом підставами для зменшення розміру аліментів. Взявши до уваги дані обставини, як підстави, що дозволяють зменшити розмір аліментів, означало б мотивувати позивача до подальшого порушення Закону, оскільки, у такий спобіг позивач може штучно створювати умови для погіршення свого матеріального становища з метою зменшення розміру аліментів. Щодо зауваження представника позивача про «незнання відповідача про потреби військовослужбовців та ціни на військову амуніцію», то сторона відповідача наголошує, що доказування в цілому процесі не можу ґрунтуватися на суб`єктивному «знанні» чи «незнанні». Щоб стверджувати, що позивач несе додаткові витрати у зв`язку з проходженням служби в ЗСУ, придбання військової амуніції здійснюється за власні кошти позивача, а не за рахунок держави або волонтерської допомоги, необхідно надати належні і допустимі докази, а таких доказів не було надано. Також, у даному запереченні відповідачка заперечує проти доводів позивача, про те, що він ніби утримував її і дитину з травня 2023 р. по січень 2024 р. внаслідок чого, за словами позивача, відбулося подвійне стягнення з нього аліментів. Відповідачка зазначає, що дане твердження позивача не відповідає дійсності і також не підтверджується належними доказами. Крім того, у разі належного підтвердження сплати грошових коштів на рахунок відповідачки в рахунок сплати аліментів, позивач має право звернутися до державного виконавця з заявою про перерахунок суми заборгованості з урахуванням сплати грошових коштів. Однак, даний факт не є підставою для зменшення самого розміру аліментів, що стягуються за рішенням суду. Від дня народження спільної з позивачем доньки і по теперішній час відповідачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, тобто ОСОБА_2 з об`єктивних причин тимчасово позбавлена можливості забезпечувати себе самостійно. Також, відповідачка, як і позивач, також має право на достатній життєвий рівень, оскільки відомостями про заробіток позивача підтверджена його спроможність сплачувати аліменти на користь відповідачки, а саме у розмірі частини від його доходу. (а.с.70-79)

Дослідивши обставини справи, суд вважає, що у позовних вимогах слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 12.05.2023 р. Чернігівський районним судом Чернігівської області був винесений судовий наказ, яким було вирішено стягнути із позивача на користь відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 11.05.2023 р. та до досягнення дитиною повноліття. (а.с.11,12)

Згідно із рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20.07.2023 р., яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 11.05.2023 р. і до досягнення спільної малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до 25.09.2024 р. (а.с.13,14)

Відповідно до постанови про відкриття ВП № 74003744 від 30.01.2024 р., встановлено, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частина всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 11.05.2023 р. та до досягнення дитиною повноліття. Документ вступив у законну силу (набрав чинності): 12.05.2023 р. (а.с.16)

Згідно із постановою про відкриття ВП № 74004189 від 30.01.2024 р., встановлено, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання відповідачки у розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 11.05.2023 р. і до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до 25.09.2024 р. Документ вступив у законну силу (набрав чинності): 22.08.2023 р. (а.с.15)

Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за постановою від 31.01.2024 р. ВП № 74004189, встановлено, що за період з 01.01.2024 р. до 31.01.2024 р. позивачу було нараховано зарплату, інші доходи у розмірі 51 946,73 грн, з яких: утримано податків та інших обов`язкових платежів 779,20 грн; дата і номер документа, відповідно до якого перераховані стягнуті кошти № 622 від 19.02.2024 р. 1/4 частки у розмірі 5 146,38 грн; дата і номер документа, відповідного до якого перераховані стягнуті кошти № 623 від 19.02.2024 р. у розмірі 258,00 грн; дата і номер документа, відповідно до якого перераховані стягнуті кошти № 859 від 26.02.2024 р. 1/4 частки у розмірі 7 387,50 грн. (а.с.17)

Відповідно до відповіді на адвокатський запит від 15.03.2024 р. № 26883 на № 09-03/24 від 11.03.2024 р. наданої Східним міжрегіональним управлінням міністерства юстиції Центральним відділом державної виконавчої служби у м. Чернігові, встановлено, що на виконанні у Відділі перебуває заведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 штрафів на користь держави, до складу заведеного виконавчого провадження входять: 1) виконавче провадження № 67142579 з примусового виконання постанови ДП 18 № 759039, виданої УПП в Чернігівській області 14.07.2021 р., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 40 800,00 грн; 2) виконавче провадження № 70415803 з примусового виконання постанови БАБ № 577126, виданої УПП в Чернігівській області 22.02.2022 р., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 40 800,00 грн. 3) виконавче провадження № 70456687 з примусового виконання постанови 750/3492/22, 3/750/1351/22, виданої Деснянським районним судом м. Чернігова 05.09.2022 р., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 17 000,00 грн; 4) виконавче провадження № 70431025 з примусового виконання постанови 751/1917/22, 3/751/1089/22, виданої Новозаводським районним судом м. Чернігова 20.07.2022 р., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 17 000,00 грн; 5) виконавче провадження № 70591196 з примусового виконання постанови БАБ № 573850, виданої УПП в Чернігівській області 16.06.2022 р., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 40 800,00 грн; 6) виконавче провадження № 70591114 з примусового виконання постанови БАБ № 593567, виданої УПП в Чернігівській області 08.06.2022 р., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 40 800,00 грн; 7) виконавче провадження № 71888246 з примусового виконання постанови 750/4673/23, 3/750/1428/23, виданої Деснянським районним судом м. Чернігова 28.04.2023 р., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 40 800,00 грн; 8) виконавче провадження № 72018228 з примусового виконання постанови 3/748/839/23, 748/11/29/23, виданої Чернігівським районним судом Чернігівської області 20.04.2023 р., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 40 800,00 грн. Також встановлено, шо боржник отримує дохід у Військовій частині НОМЕР_1 . Загальна сума заборгованості станом на 01.01.2024 р. по зведеному виконавчому провадженню складає 296 652,24 грн. Разом з тим, 18.09.2023 р. державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, пенсію та інші доходи боржника (здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимоги чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 20 % доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості) та направлено бухгалтерії для подальшого виконання. Утримання по зведеному виконавчому провадженню по постанові про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, пенсію та інші доходи боржника від 18.09.2023 р. не проводяться бухгалтерією Військової частини НОМЕР_1 з 01.01.2024 р. у зв`язку з надходженням до відділу вищезазначеного ВП № 74004189 про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на її утримання, починаючи з 11.05.2023 р. і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до 25.09.2024 р., а також вищезазначеного ВП № 74003744 про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 11.05.2023 р. та до досягнення дитиною повноліття. (а.с.18-20)

Відповідно до роздруківки з сайту «Судова влада», яка була надана у відзиві представником відповідача, встановлено, що на розгляді в судах починаючи з 2014 р. відносно ОСОБА_1 перебувало 14 протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП за керування т.з. у стані наркотичного і алкогольного сп`яніння. (а.с.44-48)

Згідно із Довідкою про доходи, яка була додана у відповіді на відзив, від 02.04.2024 р. № 18/642, наданою Військовою частиною НОМЕР_1 , встановлено, що ОСОБА_1 , форма працевлаштування (навчання) основне, займає посаду стрілець-помічник гранатометника, за період з 01.09.2023 р. по 31.03.2024 р. без урахування аліментів отримав суму доходу у розмірі 295 013,26 грн, з яких податку: 74 018,38грн, а тобто чистий дохід становить 220 994,88 грн. Аліменти виплачені за період з 01.09.2023 р. по 31.03.2024 р. становлять 116 200,05 грн. (а.с.58)

Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 27.05.2024 р. № 2526-24-08340 наданої представником відповідача у запереченні на відповідь на відзив, встановлено, що ОСОБА_2 за період з 4 кварталу 2023 р. по 1 квартал 2024 р. отримувала у лютому аліменти у розмірі 25 067,76 грн та у березні 2024 р. аліменти у розмірі 49 682,26 грн, а також у жовтні 2023 р., у листопаді 2023 р., у грудні 2023 р., у січні 2024 р., у лютому 2024 р., у березні 2024 р. соціальні виплати з відповідних бюджетів у розмірі 860,00 грн за один місяць. (а.с.73)

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обязі заборгованості, зокрема, у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, 50 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.01.1991 р. № 789-XII, яка набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2, ч. 4, ч. 6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили.

Частиною 7 ст. 170 ЦПК України, позивачеві як боржнику надано право звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна донести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Таким чином, докази позивача, якими він обгрунтовує зменшення аліментів, а саме наявність у останнього боргу по вищезгаданим виконавчим провадженням за адміністративні правопорушення, які утворилися в період з 14.07.2021 р. до 28.04.2023 р., не є підставою для зменшення, оскільки, по-перше, ті утворилися із-за неправомірної поведінки самого позивача, а по-друге останні були сформовані до винесення вищезазначеного рішення суду за яким із позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на її утримання до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3-рьох років.

Обставини якими може бути зменшено або збільшено розмір аліментів викладені в ст. 192 СК України, а саме у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків та у інших випадках перебачених цим Кодексом.

Отже, зазначені обставини ніяким чином не звільняють позивача від обов`язку належним чином утримувати відповідача, як матір його дитини, до досягнення дитиною 3-х років і не є тими обставинами, які дають право на зменшення розміру аліментів, оскільки, як вбачається із наданих доказів, матеріальний та сімейний стан ОСОБА_1 не змінився. Разом з тим, погіршення стану здоров`я позивача також не відбулося, оскільки останній продовжує знаходитись в лавах ЗСУ та захищає цілісність України, як зазначає у відповіді на відзив його представник.

Твердження позивача про те, що він не був обізнаний про наявність судового рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача на її утримання не доведені та не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки останній за наявності обґрунтованих доводів та у разі незгоди з рішенням суду мав право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку на оскарження рішення суду, яке той міг оскаржити.

Загальний розмір стягуваних аліментів не перевищує 50 % заробітної плати, з чим представник позивача згодний.

Твердження представника позивача, стосовно завищеного розміру аліментів на утримання відповідачки не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки ОСОБА_1 від дня народження спільної з позивачем доньки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, тобто відповідачка з об`єктивних причин тимчасово позбавлена можливості забезпечувати себе самостійно, в той же час, вищезгаданими відомостями про заробіток позивача підтверджується його спроможність сплачувати аліменти на користь відповідачки саме у розмірі 1/4 частини від його доходу.

Доводи представника позивача у відзиві, стосовно того, що у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 у лавах ЗСУ на його утримання необхідна військова амуніція, на яку необхідна значна сума коштів, а внаслідок стягнення аліментів, останньому фактично нічого не залишається для придбання відповідної амуніції, не доведені, оскільки суду не надані докази, які б підтверджували придбання військової амуніції за власний кошт ОСОБА_1 , а отже не спростовують факт того, що потрібна амуніція позивачу була придбана за рахунок держави або волонтерською допомогою.

Разом з тим, у суді знайшлося підтвердження того, що з позивача повністю призупинено стягнення по вищезгаданим виконавчим провадженням за адміністративні правопорушення з 01.01.2024 р., оскільки до Центрального ВДВС у м. Чернігів надійшли виконавчі провадження про стягнення аліментів на колишню дружину ОСОБА_4 та на утримання їх спільної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих стороною доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що у позовних вимогах слід відмовити.

Що стосується розподілу судових витрат, то суд вирішив це наступним чином.

Відповідно до квитанції про сплату судового збору, платіж № , встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 1 221,20 грн. (а.с.29а)

11.03.2024 р. позивач і Адвокатським об`єднанням «Кушнеренко та партнери» в особі адвоката Пономаренко О.В. уклали Договір № 78 про надання правової допомоги. (а.с.21)

Відповідно до Акту виконаних робіт від 26.03.2024 р. за договором про надання правової допомоги від 11.03.2024 р., встановлено, що позивачем сплачено Адвокатському об`єднанню «Кушнеренко та партнери» в особі адвоката Пономаренко О.В. суму коштів у розмірі 2 500,00 грн за послуги з надання правової допомоги. (а.с.24) Також даний факт підтверджується Квитанцією до прибуткового касового ордера № 78 від 11.03.2024 р. (а.с.23)

07.05.2024 р. відповідач, ОСОБА_2 , та адвокат Коваленко Анна Сергіївна уклали договір про надання правової (правничої) допомоги від 07.05.2024 р. (а.с.50,51)

Відповідно до Акту прийняття-передачі наданої правової (правничої) допомоги від 20.05.2024 р. за Договором про надання правової (правничої) допомоги від 07.05.2024 р., встановлено, що загальна вартість послуг адвоката наданої відповідачу становить 3 000,00 грн. (а.с.52) Також сума, яку необхідно було сплатити відповідачу за надання правової допомоги у розмірі 3 000,00 грн підтверджується Квитанцією № 053668 Серія ААЛ. (а.с.49)

Представник позивача у позовній заяві просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу.

Оскільки у позовних вимогах відмовлено, то судовий збір, а також витрати на правову допомогу, які закріплені за позивачем, потрібно залишити за ним.

Представник відповідача у відзиві від 21.05.2024 р. просить вирішити питання про стягнення судових витрат витрат на правничу допомогу.

Суд враховуючи вимоги п. 1-3 ч. 4 ст. 137 ЦПК України, з урахуванням принципу розумності та справедливості, дійшов висновку, що витрати відповідача на послуги адвоката загальною сумою 3 000,00 грн є співмірними із обсягом наданої роботи та часом її виконання.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Таким чином, оскільки у позовних вимогах відмовлено, то з позивача слід стягнути на користь відповідача правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн, як того вимагає ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 170, 258, 263-265, 273, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 80, 84, 180, 192 СК України, ЗУ «Про охорону дитинства», ЗУ «Про виконавче провадження», суд

В И Р І Ш И В :

У позовних вимогах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати пов`язані з наданням правової допомоги у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.О. Кухта