Справа № 372/2458/24
Провадження № 2-1413/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Потабенко Л.В.,

при секретарі Водолазській Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про звільнення від стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що з 13 липня 2001 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 08 квітня 2009 року розірвано. Від даного шлюбу у сторін є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03.12.2008 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 17 лютого 2022 року по 30 червня 2025 року. На момент винесення рішення донька проживала з матір`ю, перебувала на стаціонарному навчанні, щоденно відвідувала навчальний заклад. Дане рішення суду позивач виконував та регулярно перераховував відповідачу кошти в якості аліментів. 30 січня 2024 року донька сторін зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , на даний час донька навчається безкоштовно на дистанційній формі навчання. Зі слів доньки позивачу стало відомо, що 11 березня 2024 року вона виїхала за межі України для постійного проживання з чоловіком до Чехії. На даний час позивач офіційно не працює, на утриманні в нього перебувають ще двоє малолітніх доньок від другого шлюбу, які потребують матеріального забезпечення. На підставі викладеного вище, просить звільнити його від сплати аліментів, які стягуються на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 03.12.2008 року на користь відповідача на повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 29.04.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

06.06.2024 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, 26.08.2022 року відкрито виконавче провадження №69730689 на підставі виконавчого листа від 26.08.2022 року №372/640/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 17 лютого 2022 року по 30 червня 2025 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 17.04.2024 року номер витягу №7 вбачається, що 30.01.2024 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 актовий запис №123.

23.04.2010 року зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №66, між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .

Від шлюбу позивач ОСОБА_1 має двох дітей доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження.

Відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати аліментів можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати аліментів на підставі судового рішення.

Позивач просить суд звільнити його від сплати аліментів на утримання повнолітньої дочки з моменту подачі позову до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання.

Так, одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Спірні правовідносини регулюються положеннями СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно із нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Положення статті 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Положення п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» містить роз`яснення, що право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно зі ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст. ст. 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

З аналізу ст. ст. 267-271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів.

Стаття 92 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Окрім цього слід зазначити, що суд враховує позицію відповідача у справі, а саме те, що вона не заперечує, щодо задоволення позовних вимог.

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Керуючись ст.ст. 200, 259,263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про звільнення від стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_1 ) від сплати аліментів, присуджених рішенням Обухівського районного суду Київської області 26.05.2022 року на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 03 травня 2024 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Потабенко