Провадження №: 2/755/3675/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

представника позивача - Пампури Д.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

у с т а н о в и в :

01.08.2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, у якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором №010-2008-1827 від 12.06.2008 року у загальному розмірі 56016,16 дол. США.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 12.06.2008 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №010-2008-1827 відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 67000,00 дол. США, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 13,45% річних, на умовах та в строки визначені договором. Позивач вказує, що банк виконав свої обов`язки та надав позичальниці кредитні кошти в сумі 67000,00 дол. США. У договорі сторони погодили, що за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 40,35% річних, а строк кредитування становить - до 10.09.2028 року включно. Разом з цим, позичальниця не виконала взятих на себе зобов`язань. Керуючись положеннями п. 5.2.4. кредитного договору та нормами чинного законодавства, 08.07.2015 року банк направив позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту, але вимоги банку виконано не було. При цьому, кредит завжди надається на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування, а зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 17.02.2014 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання ОСОБА_2 усіх зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №010-2008-1827 від 12.06.2008 року, укладеного між кредитором і боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути у майбутньому. Договором поруки, яким забезпечується виконання зобов`язань відповідачки ОСОБА_2 , не передбачено спеціальних умов відповідальності поручителя, тому відповідачі відповідають перед банком, як солідарні боржники. У зв`язку з виникненням заборгованості 08.07.2015 року позивач звернувся до поручителя з вимогою про виконання зобов`язань позичальниці відповідно до умов поруки. Банк вжив усіх можливих та доступних заходів стосовно кожного відповідача щодо досудового врегулювання проблеми, однак таке не призвело до повного погашення боргу, а тому позивач вимушений стягнути заборгованість у примусовому порядку, шляхом звернення до суду. У відповідачів виник та існує борг перед позивачем, який станом на 25.11.2022 року дорівнює 117019,59 дол. США. Вказана сума складається з: прострочена заборгованість по кредиту - 18981,82 дол. США; сума дострокового стягнення кредиту - 37034,34 дол. США; за відсотками - 54295,33 дол. США; за підвищеними відсотками - 6708,10 дол. США. При цьому, банк просить стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 56016,16 дол. США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 18981,82 дол. США; сума дострокового стягнення кредиту - 37034,34 дол. США. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач також зазначає, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором.

Ухвалою суду від 16.08.2016 року відкрите провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.11.2016 року апеляційна скарга сторони відповідача ОСОБА_2 відхилена, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 16.08.2016 року залишена без змін.

Ухвалою суду від 14.12.2016 року зупинене провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №756/11425/16 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання кредитного договору №010-2008-1827 від 12.06.2008 року недійсним, що перебуває в провадженні Оболонського районного суду м. Києва.

Згідно розпорядження в.о. керівника апарату суду №580 від 28.03.2017 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2017 року, справу було передано в провадження судді Чех Н.А.

Ухвалою суду від 23.01.2023 року відновлене провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Ухвалою суду від 27.01.2023 року задоволено заяву сторони позивача про забезпечення позову.

Протокольною ухвалою суду від 30.03.2023 року прийнято до розгляду заяву сторони позивача про збільшення розміру позовних вимог.

Згідно розпорядження керівника апарату суду №123 від 28.04.2023 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2023 року, справу передано в провадження судді Марфіної Н.В.

Ухвалою суду від 12.05.2023 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 05.12.2023 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12.05.2023 року скасовано та відмолено у задоволенні заяви АТ «Універсал Банк» про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 15.03.2024 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

01.12.2016 року до суду надійшли заперечення (відзив) на позовну заяву за підписом представника відповідачів зі змісту яких вбачається, що відповідачі не визнають позовних вимог та просять відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позивачем не надано доказів видачі кредиту та його видачі зазначену розмірі і валюті. Також відсутні докази невиконання позичальницею своїх зобов`язань. Позичальниця не заперечує факту отримання коштів, а заперечує факт їх отримання в іноземній валюті та в сумі, передбаченій кредитним договором. Позивачем не надано доказів факту відкриття поточного рахунку позичальника, зарахування кредитних коштів в іноземній валюті, подальше їх отримання готівкою або розпорядження ними шляхом перерахування за будь-яким розрахунковим документом від імені позичальника. Надані позивачем меморіальний ордер та виписка з особового рахунку не є належними доказами, оскільки ці документи не є первинними документами бухгалтерського обліку. Меморіальний ордер не є документом оформленим належним чином відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України і внутрішніх процедур банку, адже на ньому є лише один підпис невідомої особи в невідведеному для цього місці, за яким неможливо встановити ні прізвища, ні посади особи, яка його підписала. Крім того, в колонці «Одержувач» зазначено - ОСОБА_2 , хоча на час укладення кредитного договору у позичальниці було попереднє прізвище « ОСОБА_2 » і лише 11.06.2011 року вона змінила його на « ОСОБА_2 », отже ордер був складений на багато пізніше від дня укладання кредитного договору. Подані стороною позивача документи не підтверджують дійсності фінансової операції, оскільки вони є лише роздрукованими бланками, на яких невідомими особами проставлено підпис та печатку банку не під час здійснення операції або безпосередньо після її вчинення. У кредитному договорі в п. 2.1.3. вказано про відкриття поточного рахунку позичальнику, проте жодні умови відкриття, здійснення операцій за цим рахунком, а також умови закриття даного рахунку між сторонами не узгоджені. Видача іноземної валюти через касу банку можлива виключно, якщо у фізичної особи відкрито поточний або вкладний (депозитний) рахунок та за заявою на видачу готівки. Доказів відкриття позичальником рахунку у валюті кредиту банком не надано та не надано заяви на видачу готівки. Достовірність виписки по особовому рахунку позичальника є сумнівною, оскільки у ній відсутні відомості про осіб, які брали участь у її складанні, не зазначено ні прізвища, ні посади особи. Виписка не є належно оформленою відповідно до вимог законодавства. Крім того, по останній операції у виписці зазначено про надання кредиту згідно договору №9345 за 30.05.2008 року, натомість кредитний договір №010-2008-1827 був укладений 12.06.2008 року. З наданої виписки не можливо встановити дату проведення вищезгаданої операції. В графі «Вхідний» та «Вихідний» зазначаються «0,00», а тому надана виписка не підтверджує перерахунок коштів на вказаний рахунок. Окрім наведеного, представник відповідачів посилається на те, що при укладенні договору кредиту банком були порушені вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» та постанови НБУ №168 від 10.05.2007 року в частині надання необхідної інформації перед укладенням договору та відсутнє письмове підтвердження споживача про ознайомлення з інформацією. Додаткові угоди, що укладались між позичальницею та банком, в порушення вимог законодавства, не містять належного розрахунку сукупної вартості кредиту та графіку платежів. Відсутність графіку платежів у його чинній редакції позбавляє суд можливості перевірити правильність розрахунків і навести у рішенні власний розрахунок. Розрахунок заборгованості банку не відповідає кредитному договору і квитанціям про здійснені позичальником оплати. У справах про стягнення заборгованості обставиною, що має значення для вирішення спору є арифметичне доведення суми боргу зі всіма його складовими та періодами. Якщо перевірити розрахунок банку та квитанції позичальника вбачається, що існують квитанції про сплату кредиту, які не в повній мірі зараховані на погашення кредиту. Так, у квітні 2014 року позичальниця сплатила 450 дол. США, а згідно розрахунку банку зараховано всього 420,51 дол. США і з розрахунку не можливо встановити куди зараховано різницю в сумі 29,29 дол. США. Теж саме стосується платежів здійснених у грудні 2013 року в сумі 950 дол. США. Із розрахунку банку вбачається, що зараховано 900,60 дол. США, а куди зараховано різницю в сумі 49,90 дол. США встановити неможливо. Аналогічне має місце і по іншим платежам. З розрахунку вбачається, що його здійснив ОСОБА_8 та засвідчив ОСОБА_9 , однак відсутні документи на підтвердження, що зазначені особи є працівниками банку або уповноважені за посадовою інструкцією чи за довіреністю на здійснення розрахунків. При перерахуванні сум прострочених відсотків вказаних у розрахунку, виявлено невідповідність вказаних сум за відсотками. Суми прострочених відсотків банком завищені з невідомих причин, що постійно спостерігається протягом усього розрахунку заборгованості, тому суд не може встановити суму нарахованих відсотків, сплачених та прострочених відсотків на їх відповідність умовам кредитного договору. Окрім наведеного представник зазначає, що вимоги банку про стягнення коштів в іноземній валюті є безпідставними, поскільки грошове зобов`язання в іноземній валюті має бути визначене і виконане лише в еквіваленті національної валюти України. Також представник вказує, що п. 9.8. кредитного договору, який встановлює комісійну винагороду за ініціювання кредиту суперечить вимогам законодавства.

В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній та з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить позов задовольнити і додатково пояснила суду, що у 2008 році банк надав відповідачці ОСОБА_2 кредит в сумі 67000,00 дол. США, однак позичальниця не виконала взяті на себе обов`язки з повернення кредитних коштів та у 2015 році взагалі перестала здійснювати оплати. У зв`язку із такою ситуацією позивач направив позичальнику та поручителю вимоги про дострокове повернення кредиту, однак такі вимоги банку виконані не були, тому позивач звернувся до суду.

Відповідачі та/або їх представники в судове засідання не з`явились.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник повідомлені про час та місце розгляду справи шляхом доставлення судових повісток в їх особистих електронних кабінетах в системі «Електронний суд».

Направлена на адресу відповідача ОСОБА_3 судова повістка повернулась до суду без вручення адресату з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

За змістом п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно п. 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року, рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Поштовий конверт, у якому на адресу відповідача ОСОБА_3 було надіслано судову повістку, містить позначку «судова повістка», натомість працівник поштового зв`язку в порушення вказаного п. 99-1 Правил помилково проставив відмітку у довідці про повернення кореспонденції «за закінченням терміну зберігання», замість вірної відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою».

Однак наведене не змінює фактичних обставин про те, що повернення рекомендованого листа з позначкою «судова повістка» є поверненням з причини «адресат відсутній за вказаною адресою».

При цьому, відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, є належним повідомленням про наявний на розгляді суду спір відповідно до положень ст. 128 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2008 року між банком та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №010-2008-1827 (на придбання майна) за яким:

- п. 1.1. Кредитор зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 67000 доларів США, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,45% річних (базова процентна ставка) в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватись згідно умов цього договору. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 325164,40 грн. за курсом НБУ на день укладання цього договору, при цьому сторони обумовили, що такий гривневий еквівалент має визначатися в цьому договорі лише в разі, якщо сума кредиту виражена у іноземній валюті;

- п. 1.1.1. За користування коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 40,35% річних. Розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені цим договором терміни сплати щомісячних платежів застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника. Нарахування та облік таких процентів кредитор здійснює відповідно до умов цього договору, додатків до нього та вимог чинного законодавства України, зокрема нормативних актів НБУ. Під терміном «прострочена сума основного боргу» сторони розуміють суму кредиту, що надана позичальнику за договором та станом на певну дату не повернена останнім до кредитора у терміни її погашення згідно умов договору;

- п. 1.2. Строк кредитування за цим договором становить період: з дати надання кредитором кредиту позичальнику по 10.06.2038 року включно (що є датою остаточного погашення всієї суми кредиту). Строки та терміни надання та погашення кредиту визначаються умовами цього договору;

- п. 1.3. Цільове призначення кредиту: - на придбання майна, а саме: однокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- п. 1.4. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання;

- п. 1.5. Погашення платежів за кредитом здійснюється позичальником у валюті кредиту;

- п. 2.1. Сторони погоджуються з тим, що зобов`язання кредитора надати кредит виникає з моменту виникнення усіх та кожної з наведених нижче умов: п. 2.1.3. Відкриття позичальником поточного рахунку № НОМЕР_1 (№ НОМЕР_2 ) у кредитора для здійснення розрахунково-касового обслуговування операцій позичальника з надання та погашення кредиту;

- п. 2.3. Видача кредиту за цим договором проводиться на поточний рахунок позичальника, відкритий згідно умов п. 2.1.3. даного договору;

- п. 2.4. Погашення основної суми кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів. Під терміном «щомісячний платіж» сторони розуміють платіж, який складається із частини погашення основної суми кредиту та процентів, нарахованих за користування кредитом за попередній платіжний період. Позичальник зобов`язується щомісячно в дату погашення щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів, шляхом зарахування до такої дати (включно) відповідної суми коштів на поточний рахунок, відкритий згідно п. 2.1.3. даного договору. Позичальник доручає кредитору самостійно направляти кошти на погашення заборгованості позичальника у порядку та черговості, визначених п. 2.8. цього договору та іншими умовами цього договору. При цьому, під терміном «дата погашення щомісячних платежів» сторони розуміють останній робочий день, що передує «10» числу кожного місяця;

- п. 2.5. Розмір щомісячного платежу встановлений у Графіку погашення кредиту, що викладений у додатку №2 до даного договору;

- п. 3.2. Забезпеченням виконання зобов`язань позичальника за договором щодо погашення кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів, передбачених цим договором, можливих санкцій, є: іпотека нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; порука фізичної особи - ОСОБА_3 ;

- п. 5.1. Кредитор зобов`язаний: п/п 5.1.1. Надати позичальнику кредит в порядку і на умовах, викладених в цьому договорі; п/п 5.1.2. Відкрити позичальнику позичковий рахунок для надання кредиту та обліку залишку заборгованості за кредитом та рахунок для нарахування та обліку нарахованих процентів за кредитом відповідно до положень та правил, що діють у кредитора;

- п. 5.2. Кредитор має право: п/п 5.2.2. Вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому договору;

- п. 5.2.5. Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку настання будь-якої з обставин, вказаних нижче, та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення кредитором вищевказаного повідомлення (вимоги) позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 31 календарний день з дати відправлення кредитором позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту. Перелік обставин для зміни терміну погашення кредиту, які сторони домовились вважати істотним порушенням умов договору: прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад 2 (двох) місяців;

- п. 5.3. Позичальник зобов`язаний: п/п 5.3.1. Належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, використовувати кредит на цілі, визначені п. 1.3. цього договору; п/п 5.3.2 Повернути кредит в сумі, вказаній в п. 1.1. цього договору, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, а також у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором сплатити штрафні санкції та інші платежі, у строки та на умовах, що визначені цим договором (Т. 1, а.с. 7-18).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно наявної в матеріалах справи копії меморіального ордеру №0102914USD001009 від 12.08.2008 року на рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 у ПАТ «Універсал Банк» зараховано 67000,00 дол. США (екв. 325164,40 грн.) з призначенням платежу: надання кредиту згідно договору №9345 від 30.05.2008 року (Т. 1, а.с. 19).

За змістом виписки по особовому рахунку НОМЕР_1 USD ОСОБА_2 від 12.06.2008 року, у цей день відбулось надання кредиту в сумі 67000,00 дол. США (екв. 325164,40 грн.) згідно договору №9345 від 30.05.2008 року та видача готівки в сумі 67000,00 дол. США (екв. 325164,40 грн.) (Т. 1, а.с. 20).

10.11.2011 року між банком та позичальницею було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору №010-2008-1827 від 12.06.2008 року, якою сторони змінили розмір плати за користування кредитом та встановили періоди застосування конкретно визначених процентних ставок, а також сторони виклали п. 1.1. кредитного договору у наступній редакції: 1.1. Кредитор надав позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 67000 доларів США, а позичальник прийняв та належним чином використав ці грошові кошти на цілі визначені в договорі, позичальник також зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в наступному порядку: […] (Т. 1, а.с. 127-128).

Між кредитором та позичальником в послідуючому неодноразово укладались додаткові угоди до кредитного договору №010-2008-1827 від 12.06.2008 року, зокрема, 25.11.2011 року, 21.06.2013 року, 17.02.2014 року (Т. 1, а.с. 129-179).

Отримання позичальницею кредитних коштів в сумі 67000,00 дол. США в повній мірі підтверджується вказаним вище меморіальним ордером та випискою по особовому рахунку, а також безпосередньо слідує зі змісту додаткових угод до договору кредиту у яких сторони у стверджувальній формі виклали його умови про те, що кредитор надав позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 67000 доларів США, а позичальник прийняв та належним чином використав ці грошові кошти на цілі визначені в договорі, позичальник також зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

Відтак суд відхиляє посилання сторони відповідачів на недоведеність видачі позичальниці кредиту в сумі 67000,00 дол. США.

Також безпідставними є твердження відповідачів про недоведеність невиконання умов договору кредиту, оскільки таке спростовується, як поданими позивачем розрахунками заборгованості, так і поданими стороною відповідачів квитанціями про здійснені оплати кредиту, остання з яких датується січнем 2015 року.

Відкриття поточно рахунку для отримання кредитних коштів підтверджується як самим змістом договору кредиту, в якому зазначений його номер 9345), так і вказаними вище меморіальним ордером та випискою по особовому рахунку, у яких міститься зазначений номер рахунку. При цьому, вказана у меморіальному ордері та виписці по особовому рахунку дата - 30.05.2008 року, відображає дату укладення договору про відкриття поточного рахунку для зарахування кредитних коштів.

Зміст виписки по особовому рахунку позичальниці свідчить про те, що 12.06.2008 року кредитні кошти в сумі 67000,00 дол. США були зараховані на рахунок позичальниці і того ж дня видані їй готівкою. Сама по собі відсутність в матеріалах справи заяви позичальниці на видачу готівки не спростовує факту їх отримання відповідачкою ОСОБА_2 за наявності інших перелічених документів із яких вбачається отримання коштів.

На переконання суду, не заслуговують на увагу посилання відповідачів на неналежне оформлення меморіального ордеру та виписки по особовому рахунку, оскільки факт отримання коштів підтверджується не виключно цими документами, а також змістом укладених додаткових угоди про отримання кредиту в сумі 67000,00 дол. США.

Стосовно зазначення у банківських документах прізвища позичальниці « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_2 » суд виходить із того, що банк звернувся до суду у 2016 році, тобто після зміни позичальницею свого прізвища, відповідно банківська система обліку об`єктивно надає актуальні дані щодо прізвища клієнта банку та його зміни.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Із наявних в матеріалах справи розрахунків заборгованості банку та наданих стороною відповідачів копій банківських квитанцій про здійснені оплати за кредитом вбачається, що позичальницею було порушено умови договору кредиту про щомісячну сплату коштів, що в свою чергу надало кредитору право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту, що залишилась до сплати, ураховуючи також прострочене тіло кредиту.

Відповідно до розрахунку заборгованості банку, станом на 01.07.2016 року сума простроченої заборгованості по кредиту та сума дострокового стягнення кредиту загалом становить 56016,16 дол. США (Т. 1, а.с. 21-24).

Згідно вимоги (повідомлення) банку від 03.07.2015 року на адресу позичальниці ОСОБА_2 , кредитор повідомив позичальника про несплату заборгованості по кредиту та нарахованих процентах, яка в цілому становить 60766,88 дол. США. У вимозі вказано, що враховуючи значний строк невиконання зобов`язань за кредитним договором, банк вимагає від позичальника, з моменту отримання цієї вимоги, негайно сплатити прострочену заборгованість за кредитним договором, проценти нараховані за користування кредитними коштами та штрафні санкції за порушення виконання зобов`язань. У випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання цієї вимоги та банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку (Т. 1, а.с. 26).

Вказану вимогу відповідачка ОСОБА_2 отримала 10.07.2015 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (Т. 1, а.с. 27).

Отже, банк скористався своїм правом на дострокове повернення кредитних коштів і своєю вимогою переніс кінцевий строк повернення коштів на 09.09.2015 року.

Питання дотримання кредитодавцем вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та постанови правління Національного Банк України №168 від 10.05.2007 року вже були предметом судового розгляду.

Так, за змістом наявної в матеріалах справи копії рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31.01.2022 року у справі №756/11425/16-ц, яке згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень не оскаржувалось та 03.03.2022 року набрало законної сили, і яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа ОСОБА_3 про захист прав споживачів та визнання кредитного договору №010-2008-1827 від 12.06.2008 року недійсним:

- суд приймає до уваги те, що фактично ні ПАТ «Універсал Банк», ні ОСОБА_2 не заперечують сам факт укладення кредитного договору, окрім того позивач визнала факт укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та користування кредитними коштами, а також періодичне погашення кредиту в межах своїх фінансових можливостей;

- отже, ПАТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за кредитним договором №010-2008-1827 від 12.06.2008 року виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі, встановленому договором, в свою чергу ОСОБА_2 наданими кредитними коштами користувалась;

- відповідно до п. 8.5 кредитного договору, позичальник своїм підписом засвідчив, що шляхом укладання та підписання даного договору, позичальник засвідчує факт та згоду з умовами цього договору, підтверджує свої права та обов`язки за цим договором і погоджується з ними, підтверджує свою здатність виконувати умови цього договору та що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі, а також що перед укладенням цього договору позичальник був ознайомлений в письмовій формі про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту;

- крім цього, позивачем було підписано та отримано додаток №1 до кредитного договору «Перелік та вартість супутних послуг, що надаються кредитором та третіми особами і пов`язані з отриманням та обслуговуванням кредиту», додаток №2 до кредитного договору «Графік платежів», в якому вказана сукупна вартість кредиту на вимогу положень законодавства про захист прав споживачів;

- окрім того ані Закон України «Про захист прав споживачів», а ні Постанова Правління НБУ від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» не вимагають від банків підписувати у споживачів інформаційний лист у двох примірниках, один з яких долучати до кредитної справи позичальників. На підставі вимог п. 2.4. Постанови НБУ від 10.05.2007 №168 банки зобов`язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з вищенаведеною інформацією. Таке письмове підтвердження може бути викладене шляхом додавання зазначеного факту до тексту кредитного договору;

- позивач був вільним при укладанні кредитного договору, сам особисто обрав ті умови кредитування, які він вважав вигіднішими для себе, то позивач до того ж згідно з ч. 2 ст. 1056 ЦК України мав право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця;

- крім того, позичальник протягом декількох років здійснював погашення заборгованості близько 50 тис. дол. США, що підтверджує про прийняття позичальником усіх умов договору та згоду з його умовами;

- відповідно до п. 6 ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів» у позичальника існувала можливість в 14-денний термін відмовитись від кредиту, проте цим правом він не скористався, отже, оцінюючи всі фінансові ризики, позичальник не відмовився від отримання кредитних коштів саме в іноземній валюті - в доларах США та за умовами, відповідно до яких банк пропонував отримання кредиту;

- таким чином, з підписанням договору споживчого кредиту сторонами було досягнуто згоди по всім істотним умовам, встановленим діючим законодавством України для цього виду правочину: сума кредиту, відсоткова ставка, термін надання та повернення кредитних коштів, графік платежів, права та обов`язки сторін та інші умови, та приймаючи до уваги те, що позивач не скористався своїм правом на відмову від одержання кредиту, слідує, що позивач повністю погодився з умовами зазначеного договору та вважав їх справедливими по відношенню до себе;

- банк у письмовій формі надав ОСОБА_2 у повному обсязі всю необхідну інформацію до укладення кредитного договору, передбачену положеннямииЗакону України «Про захист прав споживачів», сторони узгодили всі істотні умови договору та ОСОБА_2 особистим підписом засвідчила, що вона погодилася на отримання у кредит грошових коштів на придбання нерухомості саме на умовах, що визначені договором, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними;

- відповідно до висновку № 3159 від 01.11.2021р. Київської незалежної судово-експертної установи вбачається, що в результаті проведеного дослідження, виходячи з наявних первинних документів (платіжних документів позичальника) та документів бухгалтерського обліку банку (відомостей щодо руху коштів (виписок) по рахункам, встановлено, що загальна сума коштів, сплачена позичальником за кредитним договором № 010-2008-1827 від 12.06.2008р. за період з 12.06.2008р. по 10.02.2015р. складає 57338,74 доларів США;

- судом встановлено, що графік платежів також місити графу «реальна процентна ставка» і її розмірі 15,32%, експертом таку величину визначено в значенні 15,57%;

- відмінність між визначеним банком абсолютним значенням подорожчання кредиту та значенням, яке визначено експертом, становить 776,39 доларів США;

- згідно із висновком експертизи цю суму становить збір на обов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до пунктів 15-1, 15-3 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року №1740 (далі - Порядок №1740);

- банк не був стороною договору купівлі-продажу квартири, відтак передбачити точну суму збору на обов`язкове державне пенсійне страхування; в додатку №1 до кредитного договору банк зробив посилання на Порядок виходячи з якого позичальник самостійно могла визначити розмір збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при укладення договору купівлі-продажу;

- Порядком №1740 звільнено від обов`язку сплати збору на обов`язкове і пенсійне страхування осіб, які: 1) придбавають житло і перебувають у одержання житла або 2) придбавають житло вперше; довести обставину, що позичальник не є особою, яка 1) придбаває житло і перебуває у черзі на одержання житла або 2) придбаває житло вперше - має саме - позичальник, оскільки саме позичальнику відомі відповідні обставини; довести обставину сплати позичальником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування осіб має довести сам позичальник; сплата або не сплата позичальником збору на обов`язкове державне її страхування осіб не перебуває у взаємозв`язку із укладенням кредитного договору чинністю і не стосується плат, що виникають у зв`язку із його укладенням;

- умовами кредитного договору не передбачалось надання коштів на сплату на обов`язкове державне пенсійне страхування; збір на обов`язкове державне пенсійне страхування не є видом платежів в розумінні пункту «б» н. 3.3 постанови НБУ від 10 травня 2007 року №168; абсолютне значення подорожчання кредиту визначено з наявних у банка момент укладення цього договору показників і даних;

- ПАТ «Універсал Банк» кредитний договір виконаний повністю адже кредитні кошти надані для ОСОБА_2 , останньою кредитний договір визнавався дійсним та виконувався тривалий час шляхом сплати обов`язкових платежів по договору, неправомірність кредитного договору прямо не випливає із закону і не встановлена судом, права ОСОБА_2 , як споживача не порушені, підстав для визнання кредитного договору недійсним судом не встановлено, а тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст.ст. 610, 629 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд не погоджується з позицією сторони відповідачів про те, що за наявними в матеріалах справи даними суду неможливо здійснити власний розрахунок суми боргу, адже позивач просить стягнути тільки суму простроченого кредиту та його дострокову частину без будь-яких нарахованих відсотків, при цьому в матеріалах справи наявний як розрахунок заборгованості здійснений банком, так і копії квитанцій подані стороною відповідачів про здійснені оплати.

Також суд відмічає, що відповідачі власного належного та повного розрахунку боргу суду не надали, а посилання у запереченнях на те, що суду буде подане клопотання про призначення економічної експертизи стороною відповідачів реалізовано не було і такого клопотання до суду не надходило.

Вивчивши подані стороною відповідачів копії банківських квитанцій про сплату коштів за договором кредиту, судом встановлено, що в проміжок часу: липень 2008 року - січень 2015 року, позичальницею здійснено оплати за наданим кредитом в загальній сумі 54722,98 дол. США (Т. 1, а.с. 180-250, Т. 2, а.с. 1-19).

При цьому, згідно розрахунку заборгованості банку, який був поданий разом із заявою про збільшення розміру позовних вимог, банком було зараховано платежів по кредиту (кредит, відсотки та підвищені відсотки) в загальній сумі 55372,96 дол. США (Т. 2, а.с. 131-135), тому суд відхиляє посилання сторони відповідачів на те, що кредитор врахував не всі суми внесені позичальницею на погашення кредиту.

Із вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 25.11.2022 року сума простроченої заборгованості по кредиту та дострокового стягнення кредиту не змінилась і становить 56016,16 дол. США, а з часу укладення договору кредиту до дати перенесення банком строку повного повернення коштів до сплати було нараховано 65295,46 дол. США.

Ураховуючи здійснені позичальником оплати за виданим кредитом, суми нарахувань та зарахованих банком коштів, прострочена частина тіла кредиту становить 18981,82 дол. США, а частина дострокового стягнення дорівнює 37034,34 дол. США, що загалом становить 56016,16 дол. США.

Аргументи відповідачів про неможливість стягнення кредитної заборгованості в доларах США на увагу не заслуговують, адже практика застосування норм матеріального права при стягненні заборгованості у валюті кредиту є сталою. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, оскільки належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі N 723/304/16-ц).

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом ст.ст. 541, 543 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 договором поруки б/н від 17.02.2014 року:

- п. 1.1. Поручитель поручається перед кредитором за виконання ОСОБА_2 усіх її зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №010-2008-1827 від 12.06.2008 року та додаткової угоди б/н від 17.02.2014 року до нього, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником;

- п. 1.3. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату продуцентів, комісії, винагороди, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Сторони підтверджують, що порукою за цим договором забезпечуються також і розміри зобов`язань, які можуть бути змінені відповідно о умов Основного договору, на що поручитель, підписанням цього договору, дає свою безумовну та безвідкличну згоду, розуміючи, що внаслідок змін умов Основного договору може збільшитись обсяг його відповідальності;

- п. 1.4. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною;

- п. 2.1. У випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за Основним договором кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов`язковими до виконання поручителем з дати відправлення кредитором йому такої вимоги та/або з дати її вручення поручителю;

- п. 2.2. Поручитель зобов`язаний виконати свої зобов`язання за договором на користь кредитора шляхом переказу/перерахування коштів у сумі заборгованості боржника за Основним договором відповідно до умов Основного договору та/або на рахунки вказані кредитором;

- п. 4.2. Порука припиняється якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку/терміну виконання боржником основного зобов`язання за Основним договором не пред`явить вимоги до поручителя (Т. 1, а.с. 28-36).

Згідно вимоги (повідомлення) банку від 03.07.2015 року на адресу поручителя ОСОБА_3 , кредитор повідомив поручителя про несплату позичальницею заборгованості по кредиту та нарахованих процентах, яка в цілому становить 60766,88 дол. США. У вимозі вказано, що враховуючи значний строк невиконання зобов`язань за кредитним договором, банк вимагає від поручителя усунення порушення основного кредитного договору/договору поруки та виконання ним зобов`язань позичальника за кредитним договором, а саме: з моменту отримання цієї вимоги, негайно сплатити прострочену заборгованість за кредитним договором, проценти, нараховані за користування кредитними коштами, та штрафні санкції за порушення виконання зобов`язань. У випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання цієї вимоги та банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку (Т. 1, а.с. 37).

Вказану вимогу відповідачка ОСОБА_3 отримав 10.07.2015 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (Т. 1, а.с. 38).

Відповідно до положень ст. 559 ЦК України (в редакції станом на час укладення договору поруки) , порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

У вказаному вище договорі поруки сторони визначили, що порука припиняється якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку/терміну виконання боржником основного зобов`язання за Основним договором не пред`явить вимоги до поручителя.

Ураховуючи наведене порука не припинилась і солідарний обов`язок позичальника та поручителя триває, тому законними є вимоги банку про стягнення заборгованості по тілу кредиту у солідарному порядку.

На підставі викладеного. керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 541, 543, 546, 553, 554, 559, 1054, 1050 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором №010-2008-1827 від 12.06.2008 року у загальному розмірі 56016 (п`ятдесят шість тисяч шістнадцять) доларів 16 центів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 12744 (дванадцять тисяч сімсот сорок чотири) грн. 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 12744 (дванадцять тисяч сімсот сорок чотири) грн. 98 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 24.06.2024 року.

Учасники справи:

Позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк» (м. Київ. вул. Автозаводська, 54/19, );

Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя -