08.07.2024
Справа № 331/3957/24
Провадження № 2/331/2058/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукова О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі представника ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів.

Згідно відповіді № 671177 від 02.07.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, відомості про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_2 відсутні. Також, відсутні відомості в ЄІБД ВПО про відповідача по справі.

Відповідно до відомостей, зазначених позивачем в позовній заяві , зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача є адреса: АДРЕСА_1 .

Отже, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання відповідача знаходиться на території, на яку не поширюється юрисдикція Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, що встановлено ст. 5 ЦПК України.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України не передбачає альтернативної підсудності для позову про позбавлення батьківських прав, тому територіальна юрисдикція позову про позбавлення батьківських прав визначена імперативно тільки за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Для випадків, коли невідоме зареєстроване місце проживання відповідача, то для цього закон встановлює певні правила (ч.9, ч.10 ст.28, ст.29 ЦПК). Інших випадків зміни територіальної підсудності, тобто інших підстав для недотримання та відступу від загального правила, встановленого статтею 27 ЦПК України - процесуальний закон не передбачає.

Відсутні підстави для визначення підсудності позову про позбавлення батьківських прав цьому суду (за місцем фактичного знаходження позивача), - незалежно від того, чи окремо подається до суду даний позов чи він об`єднаний з іншою позовною вимогою. Процесуальний закон не передбачає можливості зміни територіальної підсудності позову (конкретно визначеної процесуальним законом) у разі об`єднання в одній позовній заяві декількох позовних вимог (позовів).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що основною позовною вимогою є позбавлення батьківських прав відповідача стосовно неповнолітньої дитини та спір стосується саме невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. При цьому, вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини є похідною та випливає з позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

З аналізу вказаної норми слідує, що під час розгляду справи про позбавлення батьківських прав вирішення питання судом про стягнення аліментів з відповідача не є окремою позовною вимогою та вирішується судом в обов`язковому порядку у разі задоволення позову про позбавлення батьківських прав.

Зі змісту поданої позовної заяви не вбачається обставин, що дозволяють позивачеві обрати альтернативну підсудність справи за місцем свого проживання (перебування), а також не містить підстав для застосування правил виключної підсудності справи. Таким чином підсудність справи має визначатись за зареєстрованим місце проживання (перебування) відповідача.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Статтею 32 ЦПК України передбачено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Згідно Розпорядження Вищого спеціалізованого Суду України з Розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 р. № 2710/38-14: змінено територіальну підсудність справ підсудних Куйбишевському районному суду міста Донецька на Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

З огляду на викладене, цивільна справа підлягає направленню за підсудністю у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, так як справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) цього суду.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів передати на розгляд Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Жукова О.Є.