ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/8177/24

Провадження № 22-ц/4820/1331/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

П`єнти І.В., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2024 року (суддя Мазурок О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, держави російська федерація в особі посольства держави російська федерація в Польщі про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, держави російська федерація в особі посольства держави російська федерація в Польщі про відшкодування моральної шкоди, в якому просила суд стягнути з держави російська федерація на її користь в рахунок одноразового відшкодування моральної шкоди в розмірі трьох мільйонів гривень; стягнути з Держави Україна в рахунок одноразового відшкодування одну гривню моральної шкоди, завданої їй порушенням права на мир та одну гривню за порушення її права на правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків, а всього разом дві гривні.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала суду мотивована тим, що на виконання ухвали про залишення позову без руху, позивач подала заяву про усунення недоліків, проте зазначені в ухвалі суду недоліки не усунула.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 22 травня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів скарги зазначено, що на виконання вимог ухвали суду першої інстанції про залишення позову без руху, позивачем було подано заяву про усунення недоліків, в якій було обґрунтовано можливість звільнення від сплати судового збору, а саме, моральна шкода в позовній заяві була обґрунтована проведенням воєнних дій на території України, російська федерація порушила її право на землю, надра, атмосферне повітря, водні та інші ресурси, оскільки позивачка наразі обмежена у використанні цих природних благ.

Окрім того, позовна заява обґрунтована завданням моральної шкоди внаслідок воєнних дій на території України а тому на позивача у даній справі поширюються положення п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

У відзиві на апеляційну скаргу представник Міністерства юстиції України заперечує проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , оскільки підстави заявлених позивачем вимог до російської федерації в частині стягнення моральної шкоди не є тотожними підставам, які зазначені у п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», та які б в силу закону давали пільгу щодо сплати судового збору. На думку відповідача від імені Українського народу звертатись із позовними вимогами до російської федерації, яка завдала майнової шкоди українському народу через незаконне заволодіння природними ресурсами України можуть відповідні державні органи та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом встановлено, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду знаходилась позовна заява ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, держави російська федерація в особі посольства держави російська федерація в Польщі про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Хмельницького міськрайнного суду Хмельницької області від 01 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк п`ять днів для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На виконання вимог ухвали позивачем ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків, в якій позивач аргументувала законність підстав для звільнення її від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», та на підставі п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість пред`явити до суду позовну заяву, яка є процесуальною формою звернення за захистом порушеного права.

Так, форма та зміст позовної заяви, яка подається до суду, визначені у ст.ст.175, 177 ЦПК України.

За змістом п. 3 ч 3, ч. 4 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначенні ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про не усунення позивачем недоліків, що визначені ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 22.05.2024 року.

Положеннями ч.4 ст.10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка приведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 08 грудня 2016 року «ТОВ «Фріда» проти України»).

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253-В).

Таким чином, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Позивачка звернулася до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок військової агресії та окупаціє російською федерацією частини територій України. Вказані вимоги є підставою для звільнення її від сплати судового збору згідно п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Колегія суддів вважає, що позивач виконав вимоги ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 22.05.2024 року, а тому підстав для визнання неподаною і повернення ОСОБА_1 позовної заяви у суду першої інстанції не було.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції не взяв до уваги доводи та аргументи позивача, викладені як в позовній заяві, так і в заяві про усунення недоліків, належним чином їх не проаналізував у зв`язку з чим зробив помилковий висновок про повернення позовної заяви, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

У зв`язку з цим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Т.О. Янчук

І.В. П`єнта

О.І. Ярмолюк