Справа № 183/3496/24
№ 2-о/183/330/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Фролової В.О.

секретаря судового засідання Тесленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_2 , заінтересована особа Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_2 до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, зазначивши заінтересованою особою - Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвалою суду від 12 квітня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з її розглядом суддею одноособово.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.05.2024, яке залишено без змін постановою Дніпровського Апеляційного суду від 02.07.2024, у задоволенні заяви ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_2 , заінтересована особа Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 11.09.2024, рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.05.2024 та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02.07.2024 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції зазначив, що суди попередніх інстанцій не врахували, що у межах розгляду заяви про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України суд має надати оцінку поданим заявником доказам, оскільки рішення суду в такій категорії справ повинно ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх доказів у сукупності, зокрема з урахуванням документів, виданих так званими органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2024 року прийнято вказану цивільну справу до розгляду.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що вона є колишньою дружиною та матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є донькою померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт родинних відносин між донькою заявника і померлим підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданим 09.01.2014, згідно якого померлий ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 . У зв`язком із збройною агресією російської федерації заявник та її малолітня дитина ОСОБА_4 були вимушені покинути зареєстроване місце проживання та переміститися до с.Новотроїцьке Дніпропетровської області, в зв`язку з чим вони є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджуються довідками від 15.04.2022 №1226- та від 15.04.2022 №1226-1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьк Донецької області помер ОСОБА_3 , факт смерті якого підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 05.09.2023, так званим «Пролетарським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» та фотокартками з місця поховання померлого з зазначеними особистими даними померлого, а саме: ПІБ, дата народження та смерті. Крім того, серед документів, що підтверджують особу померлого, заявник має копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_3 .

На теперішній час у розпорядженні заявниці наявні лише фотокопії вищевказаного свідоцтва про смерть, оскільки оригінали документів перебувають у родичів померлого на тимчасово окупованій території, доступ до якої зараз відсутній. Однак, вищевказані документи не відповідають вимогами законодавства України, оскільки їх було видано на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим наявні документи не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»

У зв`язку із наведеним, в заяві ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_2 , просила суд:

- встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Донецьк, Донецької області, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 40 років, на тимчасово окупованій території України у м. Донецьк Донецької області.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, проте його неявка не перешкоджає розгляду даної заяви.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши надані заявником докази, суд приходить до наступного.

У відповідності до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 05.09.2023, так званим «Пролетарським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьк Донецької області, у віці 40 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є заявниця ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 09.01.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області.

У зв`язком із збройною агресією російської федерації заявник та її малолітня дитина ОСОБА_4 були вимушені покинути зареєстроване місце проживання та переміститися до с.Новотроїцьке Дніпропетровської області, в зв`язку з чим вони є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджуються довідками від 15.04.2022 №1226- та від 15.04.2022 №1226-1.

Відповідно до відповіді Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області від 20.04.2024 за №672/31.19-31 встановлено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть складеного на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутній.

Встановлення факту смерті ОСОБА_3 необхідно заявнику для проведення державної реєстрації його смерті компетентними органом виконавчої влади України, отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразку та вирішення в подальшому питання щодо вступу до спадщини, оформлення належним чином спадщини, звернення за призначенням пенсії по втраті годувальника та можливого отримання допомоги на поховання.

Заявник в заяві вказує, що Донецька міська територіальна громада входить до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), у зв`язку з чим органи державної влади тимчасово не здійснювали свої повноваження на території Донецької міської територіальної громади Донецької області, а тому свідоцтво про смерть видане Пролетарським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки в силу ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно приписів статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 1. Тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. 2. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

На підставі статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 1. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, крім іншого: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який (зі змінами, внесеними Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2002 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 17 серпня 2022 року № 573/2022, 07 листопада 2022 року № 757/2022 ) продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

На підставі статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» 1. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Таким чином, у відповідності до вищенаведеного Закону України, свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надане свідоцтво про смерть видане Пролетарським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, приймається судом як належний доказ підтвердження факту смерті ОСОБА_3 .

Суд, оцінюючи докази по справі, враховує викладені в постанові Верховного Суду від 11.09.2024 висновки, щодо необхідності врахування документів, виданих так званих органів самопроголошених утворень розташованих на тимчасово окупованих територіях України.

Зокрема, положеннями статей 3,8,9 Конституції України визначено, що в України визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Питання про окуповані території у практиці Міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй (далі ООН) сформульовані як «Намбійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання спричиняє серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності південної Африки у Намбії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намбії, але «у той час як офіційні дії, вчиненні урядом Південної Африки від імені або щодо Намбії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрація народження, смертей і шлюбів».

У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до положень ч.2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У абзаці першому п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

В той же час, Верховний Суд України у своєму листі № 985/0/208-21 від 22 квітня 2021 року надав такі роз`яснення, а саме, що від осіб, які звертаються до суду про встановлення відповідного факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, подання письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не вимагається. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Разом з тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

На підставі статті 317 ЦПК України, 1. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. 2. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. 3. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. 4. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. 5. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Розглядаючи дану справу, суд також бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз`яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

Проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_3 не вбачається за можливе навіть в будь-якому органі РАЦС на території України, оскільки відсутній належний документ, який, відповідно до законодавства, підтверджує факт смерті ОСОБА_3 .

Отже, встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для реєстрації смерті в єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян України. Наявні у заявника документи не створюють правових наслідків та не дозволяють безпосередньо вчинити державну реєстрацію смерті органом РАЦС.

За наведених вище обставин, враховуючи надані заявником докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається останній, в зв`язку з чим вимоги про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 6-10, 12, 76-81, 89, 258-259, 263-268, 272, 273, 293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_2 , заінтересована особа Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Донецьк, Донецької області, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на тимчасово окупованій території України у м. Донецьк Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасники справи:

- заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заінтересована особа: Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область,

м. Самар, вул. Українська, буд. 7-а.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 08 жовтня 2024 року.

Суддя В.О. Фролова