єдиний унікальний номер справи 546/1295/23
номер провадження 2/546/63/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Романенко О.О.,

за участю

секретаря судового засідання Невмержицької А.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Керімова А.З.,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Болтіка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Решетилівка у залі суду в режимі відеоконференції цивільну справу №546/1295/23 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Керімов А.З., до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПрАТ «СК«ПРОВІДНА», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

в с т а н о в и в :

17.10.2023 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Керімов Алік Заміровіч до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП.

У своєму позові, позивач просить суд:

- задовільнити клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Керімова Аліка Заміровича про відкриття провадження у справі у Решетилівському районному суді Полтавської області;

- стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП, що сталася 06.06.2023 о 18 годині 00 хвилин на 315 км АД М-03 Київ-Харків-Довжанський від с. Циганське в напрямку м. Решетилівка за участю транспортних засобів TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_3 та VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_4 у розмірі 54 255, 14 грн (п`ятдесят чотири тисячі двісті двадцять п`ять гривень 14 копійок);

- стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) моральну шкоду завдану внаслідок ДТП, що сталася 06.06.2023 о 18 годині 00 хвилин на 315 км АД М-03 Київ-Харків-Довжанський від с. Циганське в напрямку м. Решетилівка за участю транспортних засобів TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_3 та VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_4 у розмірі 50 000 грн (п`ятдесят тисяч);

- стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) понесені судові витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 15 000 грн (п`ятнадцять тисяч гривень) та понесені витрати на сплату судового збору в повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 06.06.2023 року о 18 годині 00 хвилин на 315 км АД М-03 Київ-Харків-Довжанський від с. Циганське в напрямку м. Решетилівка за участю транспортних засобів TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_1 та VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 03.08.2023 року по справі № 546/660/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, встановлено, що ОСОБА_2 грубо порушені пункти 12.1 та 13.1 ПДР України, в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспорті засоби TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_5 та VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_6 отримали механічні пошкодження та його провина доведена поза розумним сумнівом.

Внаслідок ДТП транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження, загальна сума відновлювального ремонту відповідно до рахунків на оплату становить 199 713 (сто дев`яносто дев`ять тисяч сімсот тринадцять) грн. 60 коп.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність на транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_6 застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» , яка виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 145 488 (сто сорок п`ять тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн. 46 коп., що не покриває вартості відновлювального ремонту транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_5 .

Оскільки страхового відшкодування для повного покриття збитків позивача на відновлювальний ремонт транспортного засобу недостатньо, то на думку позивача з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди 199 713 грн 60 коп та страховим відшкодуванням 145 488 грн 46 коп у розмірі - 54 225 грн 14 коп.

Окрім того, внаслідок ДТП позивачу заподіяно психологічні (моральні) страждання, які підлягають відшкодуванню, з врахуванням характеру та обсягу фізичних, душевних, психічних страждань останнього, враховуючи характер немайнових втрат, протягом тривалого часу, оскільки позивачу довелось самостійно шукати грошові кошти для відновлення автотранспортного засобу через, що тривалий час позивач не міг вночі спокійно спати, увесь бюджет вимушений спрямовувати на ремонт пошкодженого автотранспортного засобу. Це все у сукупності спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово відноситися.. А також у зв`язку із незгодою відповідача врегулювати даний спір в позасудовому порядку, позивач додатково вимушений витрачати свій час на не заплановані поїздки для вирішення даного спору, всі ці незручності виникли з вини відповідача. Через те, що відповідач не визнавав своєї вини у скоєному ДТП, намагався ввести суд в оману з метою уникнення відповідальності, відмовився відшкодовувати різницю страхової виплати та понесених витрати позивачем на відновлення транспортного засобу, то ці обставини також призвели до сильних переживань позивача, великих незручностей та незапланованих великих витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу.

Таким чином, на думку позивача, моральна шкода завдана йому відповідачем є виправданою та підлягає відшкодуванню в розмірі 50 000, 00 грн.

Між ОСОБА_1 та АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «Керімов та партнери» укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги № 01/10 від 01.10.2023 року, розмір гонорару за яким складає 15 000,00 грн. з метою надання правової допомоги та стягнення в судовому порядку з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, за участю транспортних засобів TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_1 та VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_2 .

Також позивачем понесено витрати на сплату судового збору у загальному розмірі 2 147, 20 грн.

ОСОБА_1 з ціллю урегулювання спору в позасудовому порядку усно звертався до відповідача з вимогою відшкодування різниці між реальними витратами позивача на відновлювальний ремонт транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_5 та сумою страхового відшкодування, завданої матеріальної шкоди внаслідок ДТП. Відповідач повідомив про те, що він не має фінансової можливості відшкодувати завдані збитки та відмовився у вирішенні спору в позасудовому порядку.

Внаслідок чого позивач змушений звернутися до Решетилівського районного суду Полтавської області з даною позовною заявою про стягнення матеріальної, моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, що сталася із вини відповідача 06.06.2023 року о 18 годині 00 хвилин на 315 км АД М-03 Київ-Харків-Довжанський від с. Циганське в напрямку м. Решетилівка за участю транспортних засобів TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_1 та VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_2 та понесених судових витрат (сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу) з ОСОБА_2 .

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 17.10.2023 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О.

Ухвалою суду від 25.10.2023 позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з тим, що вона не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України та надано строк для усунення недоліків.

27.10.2023 позивачем було виконано вимоги ухвали суду від 25.10.2023 про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 02.11.2023 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.

09.01.2024 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач повністю заперечує проти позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідач зазначає, що визначена позивачем сума в розмірі 197 522, 40 грн є тільки кінцевою вартістю за надані ТОВ «АРТСІТІ» ОСОБА_1 послуги, проведені роботи та товари. В той же час, матеріали справи не містять жодного доказу, який би стверджував про зв`язок робіт та послуг, які були надані та проведені ТОВ «АРТСІТІ» ОСОБА_1 з фактичними пошкодженнями ТЗ TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок ДТП 06.06.2023.

Позивачем на підтвердження розміру матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП надано: завірену копію акту виконаних робіт №СІ-009418 від 27.06.2023; копію завіреного рахунку на оплату №5412 від 27.06.2023 року ТОВ «АРТСІТІ»; завірену копію рахунку на оплату №4215 від 28.06.2023;№4252 від 29.06.2023 №5134 від 01.08.2023; №5128 від 02.08.2023 з доказами оплати на 8 аркушах.

Відповідач звертає увагу суду на те, що автотоварознавча експертиза чи звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку не проводились. У зв`язку з цим, на його думку є підстави вважати, що перелік проведених ремонтних робіт може не відповідати дійсності, а також вказувати на те, що розмір матеріального збитку, завданого позивачеві в дійсності не відповідає сумі 199 713 грн.

Відповідач акцентує увагу на тому, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395. Звертає увагу суду на те, що єдиними допустимими доказами вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП є звіт оцінювача або висновок експерта, які складаються з дотриманням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 №145/5/2092.

На думку відповідача, надані позивачем в якості доказів документи, які начебто обґрунтовують суму заподіяних збитків не відповідають вимогам ст. 102 ЦПК України та жодним чином не встановлюють дійсні збитки, завдані внаслідок ДТП.

Окрім того, відповідач зазначає, що в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди, позивач не навів належних та переконливих доказів того, як змінилось його життя, здоров`я, емоційний стан, які наступили тяжкі наслідки для нього самого від ДТП. На його думку, позивач не надав суду жодних доказів заподіяння йому сильних душевних страждань протиправною бездіяльністю відповідача у справі, зокрема, доказів погіршення здоров`я, психолого-емоційного стану або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що стали наслідком пошкодження його майна та протиправної діяльності відповідача, передбачених ст. 23 ЦК України. Позивачем не надано жодних належних доказів, які підтверджували б розмір моральної шкоди саме в 50 000, 00 грн чи навіть посилань на твердження, виходячи з яких позивач оцінив шкоду саме в такому розмірі суду не надано.

Також, відповідач вважає, що витрати на підготовку та подання позовної заяви завищені, оскільки справа не належить до категорії незначної складності, судова практика у цій категорії справ є усталеною, при підготовці позовної заяви у адвоката була відсутня необхідність вивчати додаткові норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Зауважує, що позивачем не було надано копії жодного документа, який міг би підтвердити реальну оплату (передання коштів за зазначеними в договорі про надання правових послуг №10/10 від 01.10.2023 реквізитами та в зазначеній сумі): квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін. Таким чином, не є очевидною неминучість таких витрат та їх обґрунтованість розміром 15 000, 00 грн.

09.01.2024 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та витребування доказів.

08.02.2024 представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Керімовим А.З. через Електронний кабінет Електронного суду подано заперечення на клопотання відповідача ОСОБА_2 про залучення третьої особи та витребування доказів.

08.02.2024 представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Керімовим А.З. через Електронний кабінет Електронного суду подано відповідь на відзив. Представник позивача зазначає, що позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження понесених фактичних витрат на відновлення транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_3 , збитки якому завдані саме з вини відповідача. ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» здійснила страхове відшкодування в рамках страхового полісу відповідача та різниця між реальною завданою майновою шкодою та страховим відшкодуванням винуватцем завдання такої шкоди, а в даному випадку-відповідачем, вина якого встановлена. Відповідач ставить під сумнів реальні пошкодження транспортного засобу та розмір матеріального збитку, долучає до матеріалів справи фотокартки та стверджує, що з фотокарток нібито об`єктивно можно стверджувати про значно меншу вартість відновлювального ремонту. У зв`язку з чим постає питання, яким чином відповідач не будучи експертом чи спеціалістом може з фотокарток встановити розмір завданої шкоди та яким чином суд з фотокарток має встановити, що розмір збитків насправді меньше заявленого. Зазначає, що суду надано належні докази понесених фактичних витрат на відновлення транспортного засобу, а саме: рахунок на оплату виконаних робіт ТОВ «АРТСІТІ» та квитанції про сплату послуг, що повністю підтверджує понесені витрати позивача. Крім того в переліку товарів та послуг рахунку на оплату №5412 від 27.06.2023 чітко вказано повний перелік виконання робіт та послуг, їх перелік відповідає наданим відповідачем фотокарткам. Тобто зона ремонту транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_3 це задня частина транспортного засобу та перелік пошкоджень повністю співпадає із фотокартками наданими відповідачем до суду відповідно заперечення відповідача про невідповідність завданих пошкоджень реальній вартості ремонту не можуть братися судом до уваги. Так як, страховиком ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» визначено та здійснено страхове відшкодування у розмірі 145 488 грн 46 коп, а реально позивач поніс матеріальні витрати на відновлення транспортного засобу у розмірі 199 713 грн 60 коп, то відповідно він має право на стягнення різниці між фактичними витратами та страховим відшкодуванням з особи за вини якої сталася така шкода, а отже з відповідача.

З приводу стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000, 00 грн, представник позивача зазначає наступне. Внаслідок ДТП за участю транспортних засобів TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 автомобілі отримали механічних ушкоджень. В результаті пошкодження відповідачем майна позивача останньому заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психологічних страждань позивача довелось самостійно шукати грошові кошти для відновлення автотранспортного засобу через що тривалий час позивач не міг вночі спокійно спати, увесь бюджет вимушений спрямовувати на ремонт пошкодженого автотранспортного засобу в результаті скоєного ДТП відповідачем, внаслідок усіх цих подій у сукупності спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач став нервово до всього відноситись. Через спричинене ДТП позивач досі переживає моральні та душевні страждання, у зв`язку із тимчасовою втратою транспортного засобу, із великою вартістю відновлювального ремонту, втратою часу, незручностями та відмовою відповідача добровільно відшкодувати завдану шкоду. Позивач дуже тяжко переносить складену життєву ситуацію та досі знаходиться у пригніченому стані та розгубленості, у зв`язку з чим оцінює завдану йому моральну шкоду в сумі 50 000, 00 грн.

Зазначає, що розмір гонорару погоджений позивачем з його представником у фіксованому розмірі 15000,00 грн та передбачений договором про надання правової допомоги №01/10 від 01.10.2023, відповідно до детального опису виконаних робіт адвокатом виконаний обсяг роботи, що стосується та прямо пов`язаний із підготовкою та розглядом справи №546/1295/23, а тому є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Окрім того, сторони погодили, що оплата гонорару проводиться до 01.10.2024 та не може бути оспорювана, так як порушує принцип свободи договору. Отже, стороною позивача підтверджено належним чином надання адвокатом Керімовим А.З. професійної правничої допомоги позивачу ОСОБА_1

08.02.2024 представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Болтіком А.С. через Електронний кабінет Електронного суду подано клопотання про витребування доказів та залучення третьої особи в новій редакції, в якому представник просить суд розглянути клопотання відповідача ОСОБА_2 від 09.01.2024 в частині залучення третьої особи ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та залишити без розгляду клопотання в частині витребування доказів від ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», яке надійшло до суду засобами поштового зв`язку 12.02.2024.

Ухвалою суду від 08.02.2024 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Болтіка А.С. про витребування доказів та залучення третьої особи в новій редакції від 08.02.2024 в частині залучення третьої особи, в частині витребування доказів - залишено без розгляду. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПрАТ «СК «ПРОВІДНА».

04.03.2024 від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» - І.О. Сперкача засобами поштового зв`язку до суду надійшли письмові пояснення. Представник просив суд долучити пояснення до матеріалів справи, проводити розгляд без участі представника третьої особи. У наданих поясненнях представник зазначив наступне.

Між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» укладений електронний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 210441622 відповідно до якого застраховано цивільно-правову відповідальність осіб, які на законних підставах експлуатують забезпечений транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_4 .

15.06.2023 із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернувся ОСОБА_3 стосовно ДТП, яке відбулось 06.06.2023 за участю забезпеченого транспортного засобу в результаті якого було пошкоджено його транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_3 .

З метою визначення розміру завданої позивачу шкоди ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернулось до незалежного суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , для проведення автотоварознавчого дослідження. 04.07.2023 оцінювачем ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 34 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», в присутності власника пошкодженого автомобіля із застосуванням фотозйомки було проведено огляд транспортного засобу позивача, за результатами якого складено АКТ огляду транспортного засобу, який підписаний позивачем, заяв та зауважень від останнього не надходило, що свідчить про те, що позивач погодився з даним актом, правильність та достовірність даних, викладених у даному акті погодив власним підписом.

Відповідно до отриманого Звіту №70-D/12/99 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 04.07.2023, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_3 складає 145 538,46 грн без врахування ПДВ. Враховуючи, що позивачем не надано документів, що підтверджують проведення відновлювального ремонту на підприємстві-платника ПДВ, тому сума непідтвердженого податку на додану вартістю при розрахунку страхового відшкодування враховується, відповідно до положень ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», роз`яснень Податкової адміністрації України та судової практики. При цьому, відповідно до ст. 12 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Франшиза за полюсом складає0,00 грн.

19.09.2023 ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було складено страховий акт №, відповідно якого ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 145 538,46 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті складає 145 538,46 грн, що і було перераховано потерпілому, відповідно до платіжного доручення ПП-0031400 від 21.09.2003, що не оспорюється позивачем.

ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» при визначенні суми страхового відшкодування позивачу було дотримано вимог спеціального закону у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і сплачено страхове відшкодування в повному обсязі, яке було розраховано у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виконало свої зобов`язання за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів належним чином в повному обсязі.

Ухвалою суду від 05.03.2024 закрито підготовче провадження, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання призначене на 26.06.2024 з`явились в режимі відеоконференції представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Керімов А.З. та представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Болтік А.С.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повістки до електронного кабінету Електронного суду, до електронного кабінету документ доставлено 01.05.2024 о 18:05:42 (т. 2 а.с. 48). Представник ОСОБА_1 - адвокат Керімов А.З. не заперечував проти проведення розгляду без участі позивача з урахуванням того, що його інтереси представляє представник.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився , про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, судову повістку на 26.06.2024 отримав особисто 07.05.2024 (т.2 а.с.50). Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Болтік А.С. не заперечував проти проведення розгляду без участі відповідача з урахуванням того, що його інтереси представляє представник.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» - І.О. Сперкач у письмових поясненнях від 04.03.2024 просив, проводити розгляд без участі представника третьої особи.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Керімов А.З. позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Зазначив, що повне обгрунтування позовних вимог викладено, як в самому позові так і в поданих пізніше до суду письмових поясненнях. Додатково суду пояснив, що внаслідок ДТП, яке сталося 06.06.2023 за участі водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Зазначив, що постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 03.08.2023 року по справі №546/660/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті. Пояснив суду, що внаслідок ДТП транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження, загальна сума відновлювального ремонту відповідно до рахунків на оплату становить 199 713 грн. 60 коп. Згідно поліса страхового відшкодування позивачу відшкодовано завдану шкоду у розмірі 145 488 грн 46 коп. Акцентував увагу суду на тому, що позивач намагався вирішити спір в позасудовому порядку і неодноразово звертався з даного приводу до відповідача, однак останній не погодився добровільно сплатити різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди та страховим відшкодуванням, посилаючись на відсутність коштів. Оскільки страхового відшкодування для повного покриття збитків позивача на відновлювальний ремонт транспортного засобу недостатньо, то позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди 199 713 грн 60 коп та страховим відшкодуванням 145 488 грн 46 коп у розмірі - 54 225 грн 14 коп. Повідомив суду, що позивач самостійно не звертався до оцінювача з питання визначення вартості відновлювального ремонту. До оцінювача зверталась страхова компанія, яка і надала у подальшому позивачу Звіт про визначення вартості матеріального збитку. Саме згідно цього Звіту оцінювачем встановлено вартість відновлювального ремонту у розміру 172 706,15 грн. Представник пояснив суду різницю між зазначеною позивачем у позовній заяві фактичним розміром матеріальної шкоди 199 713 грн 60 коп та визначеним Звітом про визначення вартості матеріального збитку від 04.07.2023 у розмірі 172706,15 грн, тим, що на момент здійснення фактичного ремонту вартість замінених запчастин зросла, тому вартість понесеного ремонту збільшилась порівняно з вартістю визначеною у Звіті. Зазначив, що вартість відновлювального ремонту підтверджується поданими до суду разом з позовом квитанціями та актами виконаних робіт до них на загальну суму 199 713 грн 60 коп. Повідомив, що страхова компанія здійснила страхове відшкодування у розмірі визначеному Звітом про визначення вартості матеріального збитку, претензії з приводу розміру виплат у позивача до страхової компанії відсутні. З невідомих для представника причин позивач не звертався окремо до страхової компанії щодо компенсації виплат за сплату ПДВ, яке ввійшло в загальний розмір вартості відновлювального ремонту.

Окрім того, представник просив стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 50 000, 00 грн. Зауважив, що повне обгрунтування відшкодування моральної шкоди саме в такому розмірі міститься в третьому розділі позовної заяви. Зазначив, що позивач не мав можливості самостійно одразу сплати вартість ремонту, відшкодування страхової зайняло певний час та не покрило повну вартість ремонту, відповідач відмовився в добровільному порядку сплатити різницю, в результаті чого позивач тривалий проміжок часу не міг користуватись власним автомобілем, що призвело до особистих незручностей. Зауважив, що багато як особистого так і робочого часу у позивача зайняли постійні поїздки до СТО для вирішення питань пов`язаних з ремонтом транспортного засобу. Це все наклало відбиток на його психологічний стан. Представник звернув увагу суду на те, що позивач є адвокатом, відсутність можливості пересуватись на власному автомобілі також викликало перешкоди у здійсненні професійної діяльності останнього, оскільки позивачу довелось користуватись громадським транспортом щоб дістатись до судових установ та для зустрічей з клієнтами, на робочі поїздки було витрачено особистий час та власні кошти. Це все завдало позивачу значних моральних страждань. За власним внутрішнім переконанням позивач оцінив моральну шкоду у розмірі 50 000, 00 грн

Також, представник просив стягти з відповідача витрати на професійну правову допомогу у фіксованій сумі 15 000,00 грн та витрати зі сплати судового збору. Представник пояснив, що в договорі про надання правової допомоги від 01.10.2023 визначено, що гонорар за послуги адвоката складає 15 000,00 грн, в пункті 7 додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги сторони погодили, що оплата гонорару на розрахунковий рахунок адвокатського бюро проводиться у строк до 01.10.2024. Зауважив, що до договору додано детальний опис та розрахунок виконаних робіт на підтвердження гонорару саме в такому розмірі. Зазначив, що на момент судового розгляду час визначений у додатковій угоді не сплив, тому позивач ще не поніс фактичні витрати по сплаті гонорару за отриману правову допомогу, тому суду не надавались докази сплати позивачем гонорару за надані йому послуги адвоката. Окрім того, просив стягнути з відповідача сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Болтік А.С. заперечував проти задоволення позову посилаючись на доводи викладені у відзиві на позовну заяву. Додатково суду пояснив, що вартість матеріального збитку має бути встановлена відповідними доказами, а саме: висновком експерта або звітом про незалежну оцінку вартості завданого збитку. Позивачем на підтвердження вартості надано чеки про оплату та акти виконаних робіт надані приватною компанією ТОВ «АРТСІТІ». Однак, на думку представника відповідача, надані позивачем суду докази не підтверджують факт того, що всі відремонтовані ушкодження транспортний засіб отримав саме під час ДТП за участю позивача та відповідача. Представник зазначив, що відновлювальний ремонт здійснювався приватною компанією ТОВ «АРТСІТІ», яка виставила свої розцінки за вартість запчастин, тому наданий позивачем перелік замінених запчастин з зазначенням вартості кожної запчастини окремо не може бути належним доказом відновлювального ремонту, оскільки вартість автозапчастин могла бути завищена порівняно з ринковою ціною. На думку представника відповідача, єдиним належним доказом дійсної вартості відновлювального ремонту, що міститься в матеріалах справи є Звіт про визначення вартості матеріального збитку від 04.07.2023, виконаний оцінювачем ФОП ОСОБА_4 на замовлення страхової компанії ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» після виникнення страхового випадку. Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 04.07.2023 вартість відновлювального ремонту складає 172 706, 15 грн з врахуванням ПДВ, фактично виплачено страхове відшкодування у розмірі 145 488, 46 грн. З даного звіту вбачається, що позивач був присутній під час складання страховою компанією акту огляду ТЗ та складання Звіту, жодних зауважень, щодо визначеного розміру завданих збитків від позивача не надходило, що свідчить про те, що він погодився з визначеним розміром. Окрім того, вразі якщо в подальшому у позивача виникла незгода з визначеним розміром він повинен був ініціювати проведення незалежної автотоварознавчої експертизи для встановлення дійсного розміру завданих збитків спричинених транспортному засобу внаслідок ДТП, однак позивач цього не зробив. Представник зауважив, що ТОВ «АРТСІТІ» є платником податку, а отже позивач у визначеному законом порядку мав змогу звернутись до страхової компанії для вирішення питання компенсації розміру вартості ПДВ.

Представник відповідача в повному обсязі заперечував проти задоволення вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн. Зазначив, що позивачем не надано жодних доказів, які підтверджували б те, що позивачу було завдано страждань у тому вигляді, що зазначено у позові. Звернув увагу суду на те, що позивачем не надано жодних розрахункових документів, з яких вбачалось би скільки коштів витрачено позивачем на пересування містом громадським транспортом або таксі. Зауважив, що позивачем не надано експертної оцінки на підтвердження отримання вказаної моральної шкоди. Не надано доказів того, як саме змінилось життя позивача, його емоційний та психологічний стан, здоров`я та того які саме тяжкі наслідки для нього настали внаслідок вказаних у позові подій, з яких би вбачалось, що вони підлягають компенсації саме у визначеному позивачем розмірі.

Окрім того, представник відповідача заперечував в повному обсязі проти стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу. На думку представника відповідача розмір гонорару не співмірним з обсягом із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, оскільки наразі діє усталена практика з відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, складання процесуальних документів, пошук судової практики та підготовка позову не могли зайняти багато часу, тому представник позивача надмірно зависив розцінки на свої послуги. Зазначив, що належними доказами є квитанції, касові чеки та інші розрахункові документи, якими може бути підтверджена фактична оплата гонорару адвокату. Однак представник позивача, не надав жодного доказу на підтвердження сплати позивачем гонорару за послуги адвоката, окрім договору про надання правової допомоги, детального опису виконаних робіт та розрахунку виконаних робіт. Зауважив, що позивач є адвокатом, тому не відомо в яких саме відносинах, окрім юридичних, можуть перебувають позивач та його представник, то і не відомо чи в майбутньому ці витрати фактично дійсно будуть понесені позивачем. Зазначив, що вимога про відшкодування витрат на професійну правову допомогу не може ґрунтується на тих обставинах, які можливо настануть, а можливо не настануть у майбутньому.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами докази, матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд прийшов до наступних висновків.

За змістом ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 06 червня 2023 року о 18:00 годині ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_6 , що належить АТ «А-БАНК» та застрахований у ПАТ «Провідна», рухаючись на 315 км АД М-03 Київ-Харків-Довжанський від с. Циганське в напрямку м. Решетилівка, в порушення вимог пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 зі змінами і доповненнями, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER, д.н.з. НОМЕР_5 , який застрахований у АТ «Просто-Страхування» та яким керував власник ОСОБА_1 , що рухався попереду в попутному напрямку прямо, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, що підтверджується копією постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 03.08.2023 (справа №546/660/23, провадження №3/546/396/23) (т.1 а.с.15-18).

Постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 03.08.2023 (справа №546/660/23, провадження №3/546/396/23) ОСОБА_2 визнано у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. Постанова набрала законної сили 14.08.2023 (т.1 а.с.15-18).

Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 30.08.2022, вбачається, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER, д.н.з. НОМЕР_5 (т.1 а.с.22).

З копії полісу ЕР №212478185 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вбачається, що страхувальником ОСОБА_1 застраховано транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER, д.н.з. НОМЕР_5 у страховика АТ «Просто-страхування». Страхова сума на одного потерпілого становить триста двадцять тисяч, за шкоду заподіяну майну сто шістдесят тисяч, розмір франшизи дві тисячі шістсот гривень. Строк дії полісу з 00 годин 00 хвилин 16.12.2022 до 15.12.2023 включно. Дата реєстрації Договору в єдиній ЦБД щодо ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів 13.12.2022 (т.1 а.с.23).

Відповідно до витягу перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, поліс ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» №210441622 на ТЗ VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_6 є діючим на 06.06.2023. Страховик позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНЕЗ з 19.05.2023 (т.1 а.с.24).

Згідно копії виписки по картці/рахунку НОМЕР_7 і додатковим рахунком договору SAMDNFF12 від 21.08.2013 за період 21.09.2023 - за період 21.09.2023 ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» здійснено ОСОБА_1 безготівкове зарахування: opl.strakh.vidsh.zh.doh.№ 210441622, zh. Akt № TZ АKh0306КА Bez PDV у сумі 145 538, 46 грн (т.1 а.с.25).

Відповідно до акту виконаних робіт № СІ-009418 від 27.06.2023 року ТОВ «АРТСІТІ», копії чеку ТОВ «АРТСІТІ» №16673, вбачається, що ОСОБА_1 понесено витрати на огляд транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_5 з метою встановлення пошкоджень та об`єму подальшої роботи щодо відновлення транспортного засобу в розмірі 2 191 грн 20 коп (т.1 а.с.26,27).

Згідно рахунку на оплату № 5412 від 27.06.2023 ТОВ «АРТСІТІ» видано ОСОБА_1 рахунок на оплату відновлювального ремонту транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_5 на суму 197 522 грн 40 коп. Рахунок дійсний до сплати до:27.06.2023 (т.1 а.с.29).

Відповідно до рахунків на оплату № 4215 від 28.06.2023,чек №16681 (т.1 а.с.30,31); № 4252 від 29.06.2023, чек №16733 (т.1 а.с.32,33); № 5134 від 01.08.2023. чек №17745 (т.1 а.с.34,35); № 5182 від 02.08.2023, чек №17803 (т.1 а.с.36,37) виставлених ТОВ «АРТСІТІ» ОСОБА_1 за відновлювальний ремонт транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_5 сплачено грошові кошти на загальну суму 199 798 грн. 00 коп. Переплату у розмірі 2 275 грн 60 коп повернуто позивачу.

З копії фотокарток №№1-4, на яких зображено пошкодження ТЗ TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_5 , завданих транспортному засобу в результаті ДТП 06.06.2023, вбачається, що у транспортного засобу наявні механічні ушкодження задньої частини кузова (т.1 а.с. 122-123).

Відповідно до отриманого Звіту №70-D/12/99 Про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 04.07.2023, наданого оцінювачем ОСОБА_4 ( ФОП ОСОБА_4 . Свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів №146 від 13.06.2017), вбачається, що:

- ринкова вартість КТЗ 1720325, 74 визначена за порівняльним підходом;

- значення коефіцієнта фізичного зносу 0.0;

- вартість відновлювального ремонту 172706, 15 грн (з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали);

- вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу 172706, 15 грн (з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали);

- вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ 145538, 46 грн (без врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали);

- вартість нормо-години робіт: ремонтні роботи -550,00 грн малярні роботи -600, 00 грн.

На підставі виконаних досліджень та рекомендацій зроблений висновок, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150 (державний номер НОМЕР_5 ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 06.06.2023 складає 172706, 15 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали) (т.1 а.с.158, а.с.177. т.2 а.с.6).

Згідно висновку про вартість майна, наданого оцінювачем ОСОБА_4 (ФОП ОСОБА_4 . Свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів №146 від 13.06.2017), вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150, державний номер НОМЕР_5 внаслідок його пошкодження визначена за витратним підходом і складає 172706, 15 грн з урахуванням ПДВ. Ринкова вартість TOYOTA LAND CRUISER 150, державний номер НОМЕР_5 визначена за порівняльним підходом і складає 1720325, 74 грн. При оцінці використовувались наступні методичні підходи: витратний-для визначення вартості відновлювального ремонту і порівняльний-для визначення ринкової вартості КТЗ до моменту пошкодження. На підставі виконаних досліджень, зроблено висновок, що вартість матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості, заподіяного власнику майна TOYOTA LAND CRUISER 150, державний номер НОМЕР_5 , внаслідок його пошкодження станом на 06.06.2023, складає 172706,15 грн з урахуванням ПДВ (т.1 зворотній бік арк. 158-161, 178-183, т. 2 а.с. зворотній бік а.с.6-9).

Із копії сертифікату №807/20 суб`єкта оціночної діяльності від 08.09.2020, вбачається, що сертифікат виданий ОСОБА_4 за напрямами оцінки майна, щодо яких дозволена практична оціночна діяльність Спеціалізація в межах напрямів оцінки: 1. «Оцінка об`єктів у матеріальній формі»; 1.3. «Оцінка колісних транспортних засобів» (т. 1 зворотній бік арк.161, а.с.184, т. 2 зворотній бік а.с. 9).

З копії посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ№8547-ПК від 03.03.2023, вбачається, що посвідчення видане ОСОБА_4 про те, що останнім підвищено кваліфікацію оцінювача за напрямом оцінки майна «Оцінка об1єктів у матеріальній формі та спеціалізаціями в межах напряму 1.3. «Оцінка колісних транспортних засобів» (т. 1 зворотній бік арк.161, а.с.185, т. 2 зворотній бік а.с. 9).

Згідно копії контрольного листа №70-D/12/99, вбачається, що вартість ремонту транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150 реєстраційний номер НОМЕР_5 , складає 172706, 15 грн (т.1 а.с.162, т. 2 а.с.10).

З фотокопії протоколу огляду транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н.з. НОМЕР_5 , вбачається, що 27.06.2023 було здійснено огляд вказаного транспортного засобу та зафіксовано наявні механічні пошкодження ( т.1 зворотній бік а.с.162 -163, а.с.186-188, т. 2 зворотній бік а.с.10-11).

На фототаблицях, доданих до протоколу огляду транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150 реєстраційний номер НОМЕР_5 від 27.06.2023 зображено з різних ракурсів автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н.з. НОМЕР_5 з фіксуванням зовнішніх та внутрішніх пошкоджень автомобіля зафіксованих під час огляду ( т.1 а.с. 164-167, а.с.189-195, т.2 а.с.12-15).

З роздруківки ремонтної калькуляції № від 06.06.2023, здійсненої в системі AUDATEX, зведених даних по розрахунку вбачається, що вартість відновлювального ремонту ТЗ TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н.з. НОМЕР_5 складає 172 706,15 грн ( т.1 а.с. зворотній бік а.с.167-169, а.с. 196-200).

Згідно копії повідомлення №1 про дорожньо-транспортну пригоду ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» з повідомленням про настання збитку, спричиненого в наслідок ДТП, яке сталося за участю транспортного засобу страхувальника ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», майну потерпілого TOYOTA LAND CRUISER 150 «PRADО», реєстраційний номер ТЗ НОМЕР_5 , 2020 року випуску, який належить ОСОБА_1 , номер полісу ОСЦПВ НОМЕР_8 , строк дій полісу з 16.12.2022 до 15.12.2023. страхова компанія АТ «ПРОСТО-страхування». Страхувальник ОСОБА_2 , ТЗ знаходився під керуванням страхувальника, страховий поліс ОСЦПВ №210441622 від 08.08.2022, ТЗ страхувальника VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_4 . ДТП відбулось 06.06.2023 о 18 годині 00 хвилин на 315 км АД М-03 Київ-Харків-Довжанський. Повідомлення містить зазначення обставин ДТП та перелік пошкоджень майна потерпілого ОСОБА_1 . Повідомлення підписано ОСОБА_1 15.06.2023 та не містить письмових зауважень до змісту вказаного документу (т.2 а.с.4);

З заяви №1 про виплату страхового відшкодування, вбачається. що ОСОБА_1 15.06.2023 звернувся з відповідною заявою до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», у даній заяві повідомив реквізити банківської установи, а саме: номер транзитного рахунку банку та номер карткового рахунку на який він бажає отримати страхове відшкодування шкоди (т.2 а.с.5).

Із копії страхового акту № 2300391 від 19.09.2023 за договором (полісом) страхування ОСЦПВ, кінцевий період виплат 22.09.2023, вбачається, що отримувачем/потерпілим є ОСОБА_1 , страхувальник ОСОБА_2 , страховий поліс №210441622 від 07.08.2022, термін дії з 08.08.2023 по 07.08.2023, дата події: 06.06.2023, місце події: АД Київ-Харків-Довжанський, дата прийняття заяви страхувальника про подію 06.06.2023, дата приймання заяви потерпілого про виплату страхового відшкодування 15.06.2023, загальна сума збитку (за розрахунком спеціаліста) - 145 538, 46 грн, всього до виплати підлягає 145 538, 46 грн (т.2 а.с.16).

Нормами Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 11 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Зазначене правило відповідає змісту п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України відповідно до якого, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 36.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих з наслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У відповідності до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленої) законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до вимог п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно роз`яснень, викладених в п. п. 4, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України) ».

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Аналогічні по суті висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, вiд 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ч. 4-5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи справу, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, суд вважає, що провина відповідача у вчиненні дорожньої транспортної пригоди та завданні шкоди позивачу встановлена в рамках справи про адміністративне правопорушення та дані постанови є обов`язковими для суду під час розгляду справи щодо відшкодування шкоди.

Правовідносини, що виникли між сторонами є деліктними, та регулюються ст.1166,1167,1192 ЦК України.

Враховуючи, що факт порушення відповідачем Правил дорожнього руху, встановлено постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 03.08.2023 року по справі № 546/660/23, суд вважає вину відповідача ОСОБА_2 , у вчиненні ДТП доведеною, оскільки він допустив порушення вимог ПДР України, що перебували у причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою.

Зі змісту ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Судом враховується, що спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема:1) межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); 2) вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); 3) відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; 4) шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; 5) згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

При цьому суд приймає до уваги, що розмір страхового відшкодування, яке сплачує страховик за Полісом, не завжди дорівнює фактичному розміру завданої шкоди та, в тому числі, обмежується вартістю відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (у випадку наявності).

Відповідно до ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Згідно вимог п. 8.2 цієї Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 145/5/2092 зазначено вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Ез), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.; С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.; С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

Е з - коефіцієнт фізичного зносу.

Таким чином, для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до правового висновку ВС/КЦС від 21.02.2021 у справі № 760/19377/15:«Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36-37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.»

Позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди 199 713 грн 60 коп та страховим відшкодуванням 145 488 грн 46 коп у розмірі - 54 225 грн 14 коп.

На підтвердження вартості відновлювального ремонту позивачем надано суду:

- акт виконаних робіт № СІ-009418 від 27.06.2023 року ТОВ «АРТСІТІ», копії чеку ТОВ «АРТСІТІ» №16673, вбачається, що ОСОБА_1 понесено витрати на огляд транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_5 з метою встановлення пошкоджень та об`єму подальшої роботи щодо відновлення транспортного засобу в розмірі 2 191 грн 20 коп (т.1 а.с.26,27);

- рахунок на оплату № 5412 від 27.06.2023 ТОВ «АРТСІТІ» видано ОСОБА_1 рахунок на оплату відновлювального ремонту транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_5 на суму 197 522 грн 40 коп. Рахунок дійсний до сплати до:27.06.2023 (т.1 а.с.29).

- рахунки на оплату № 4215 від 28.06.2023,чек №16681 (т.1 а.с.30,31); № 4252 від 29.06.2023, чек №16733 (т.1 а.с.32,33); №5134 від 01.08.2023. чек №17745 (т.1 а.с.34,35); №5182 від 02.08.2023, чек №17803 (т.1 а.с.36,37) виставлених ТОВ «АРТСІТІ» ОСОБА_1 за відновлювальний ремонт транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_5 сплачено грошові кошти на загальну суму 199 798 грн. 00 коп. Переплату у розмірі 2 275 грн 60 коп повернуто позивачу.

Окрім того, представник повідомив суду, що позивач самостійно не звертався до оцінювача з питання визначення вартості відновлювального ремонту. До оцінювача зверталась страхова компанія, яка і надала у подальшому позивачу вказаний Звіт. Саме згідно цього Звіту оцінювачем встановлено вартість відновлювального ремонту у розміру 172 706,15 грн. Позивач був присутній при фіксуванні пошкоджень та складанні вказаного звіту, зауважень до звіту не висловлював, страхове відшкодування відновлювального ремонту транспортного засобу у розмірі 145 538, 46 грн, здійснено згідно розміру збитків визначених Звітом про визначення вартості матеріального збитку.

Представник відповідача не погодився з визначеним позивачем розміром відновлювального ремонту, обґрунтовуючи свою позицію тим, що автотоварознавча експертиза чи звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку позивачем не проводились, вартість відновлювального ремонту була визначена приватною компанією ТОВ «АРТСІТІ», яка обраховувала вартість запчастин по власним розцінкам, які могли бути завищеними порівняно з ринковими. Окрім того, в вартість відновлювального ремонту могло бути зараховані ремонт ушкоджень, які виникли не від даного ДТП. Посилався на те, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395. Звертає увагу суду на те, що єдиними допустимими доказами вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП є звіт оцінювача або висновок експерта, які складаються з дотриманням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 №145/5/2092.

В матеріалах справи міститься Звіт №70-D/12/99 «Про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу» від 04.07.2023 проведений згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/2092.

З дослідженого в судовому засіданні Звіту №70-D/12/99 «Про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу» від 04.07.2023, наданого оцінювачем ОСОБА_4 (ФОП ОСОБА_4 . Свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів №146 від 13.06.2017), судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту становить 172706, 15 грн (з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали), вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ 145538, 46 грн (без врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали).

Окрім того, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н.з. НОМЕР_5 у розмірі 172706, 15 грн (з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали) та вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ 145538, 46 грн (без врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали) підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- висновком про вартість майна, наданого оцінювачем ОСОБА_4 (т.1 зворотній бік арк. 158-161, 178-183, т. 2 а.с. зворотній бік а.с.6-9);

- копією контрольного листа №70-D/12/99 (т.1 а.с.162, т. 2 а.с.10);

- роздруківкою ремонтної калькуляції № від 06.06.2023, здійсненої в системі AUDATEX ( т.1 а.с. зворотній бік а.с.167-169, а.с. 196-200).

Судом досліджено копію сертифікату №807/20 суб`єкта оціночної діяльності від 08.09.2020, з якої судом встановлено, що сертифікат виданий ОСОБА_4 за напрямами оцінки майна, щодо яких дозволена практична оціночна діяльність Спеціалізація в межах напрямів оцінки: 1. «Оцінка об`єктів у матеріальній формі»; 1.3. «Оцінка колісних транспортних засобів» (т. 1 зворотній бік арк.161, а.с.184, т. 2 зворотній бік а.с. 9) та копію посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ№8547-ПК від 03.03.2023, з якої вбачається, що ОСОБА_4 підвищено кваліфікацію оцінювача за напрямом оцінки майна «Оцінка об1єктів у матеріальній формі та спеціалізаціями в межах напряму 1.3. «Оцінка колісних транспортних засобів» (т. 1 зворотній бік арк.161, а.с.185, т. 2 зворотній бік а.с. 9).

Суд, приходить до висновку, що Звіт №70-D/12/99 «Про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу» від 04.07.2023 та додані до нього документи, а саме висновок про вартість майна, копія контрольного листа №70-D/12/99, роздруківка ремонтної калькуляції № від 06.06.2023, здійсненої в системі AUDATEX - є належними та допустимими доказами вартості відновлювального ремонту транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н.з. НОМЕР_5 .

Суд враховує доводи сторони відповідача з приводу того, що автотоварознавча експертиза чи звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку позивачем не проводились та приходить до висновку, що стороною позивача не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказам, зокрема висновками експерта, спеціаліста або оцінювача те, що вартость відновлювального ремонту транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н.з. НОМЕР_5 - становить 199 713 грн 60 коп, тобто позивачем недоведено необхідність збільшення вартості відновлювального ремонту із застосуванням методики порівняно із розміром відновлювального ремонту визначеного оцінювачем, який подано страховою компанією та з яким погодився позивач. Акти виконаних робіт та чеки надані позивачем не доводять необхідність здійснення витрат у більшому розмірі, ніж встановлено страховою компанією.

Суд приходить до висновку, що доведена належними та допустимими доказами, безпосередньо дослідженими доказами в судовому засіданні вартість відновлювального ремонту транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н.з. НОМЕР_5 становить 172 706, 15 грн.

Судом встановлено, що 21.09.2023 ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» здійснено ОСОБА_1 страхове відшкодування відновлювального ремонту транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н.з. НОМЕР_5 у розмірі 145 538, 46 грн, що не оспорюється стороною позивача (т.1 а.с.25).

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром матеріальної шкоди 172706,15 грн та страховим відшкодуванням 145538, 46 грн у розмірі 27167,69 грн.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

Позивач вказує, що неправомірними діями відповідача йому завдана моральна шкода, яка виразилась у тривалих негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження його майна та необхідністю вчинення відповідних дій, спрямованих на відновлення майна та інших дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав.

Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У відповідності зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому обов`язковою умовою для можливості відшкодування моральної шкоди судом має бути доведення у належний процесуальний спосіб фактів настання такої шкоди, протиправності дій, що призвели до неї, а також наявності між цими фактами причинно-наслідкового зв`язку.

Такі правові висновки зазначені у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 червня 2021 року у справі № 201/3997/18; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2019 року у справі № 686/20079/18 (провадження № 61-5360св19); постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16 .

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (Stankov v. Bulgaria, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Згідно зі ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, рішення Європейського суду є обов`язковими для держав-учасниць Конвенції, суд враховує прецедент практики Європейського суду з прав людини, якою визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, де визнана презумпція моральної шкоди. Так, рішенням від 27 липня 2004 року по справі «Ромашов проти України», суд стягнув на користь заявника моральну шкоду, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій та має бути подана письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких суд може відхилити вимогу повністю або частково». Суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц дійшла висновку, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Також, Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти російської федерації» зазначив, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом.

Матеріалами справи, зокрема постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 03.08.2023, яка набрала законної сили 14.08.2023, встановлено вину відповідача ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, де постраждалою особою є позивач ОСОБА_1 .

Оцінивши наявні в справі докази та доводи позивача, суд дійшов висновку, що позивач у зв`язку з пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП поніс моральні страждання і має право на відшкодування моральної шкоди.

Суд критично ставиться до заперечень сторони відповідача щодо ненадання позивачем доказів завдання йому моральної шкоди внаслідок ДТП, зокрема експертної оцінки розміру моральної шкоди, оскільки факт ДТП мав місце, внаслідок чого позивачу завдано моральної шкоди, що відповідачем не спростовано.

Суд вважає, що в результаті ДТП позивачу дійсно завдано моральну шкоду, яка полягає в наступному. Позивач тривалий час був позбавлений можливості користуватися власним автомобілем, що призвело до особистих незручностей, порушення звичного укладу життя та витрачання ним часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану. Відсутність можливості пересуватись на власному автомобілі також викликало перешкоди у здійсненні професійної діяльності позивача - адвокатської діяльності, оскільки позивачу довелось користуватися громадським та іншим транспортом, щоб доїхати до судових установ та для зустрічей з клієнтами, на робочі поїздки йому довелось витрачати зайвий особистий час. Окрім того, позивач змушений був витрачати вільний час для організації питань проведення відновлювальних ремонтних автомобіля. Зазначене, на переконання суду, не могло не вплинути на психологічний стан позивача. Також суд враховує те, що позивач самостійно ініціював переговори з відповідачем щодо вирішення питання відкодування завданої ним шкоди, на що останній відмовився у врегулюванні цього питання.Будь-яким чином відповідач навіть не намагався усунути наслідки скоєного ним ДТП. Така поведінка відповідача з огляду на думку розсудливої людини та стороннього спостерігача могла викликати у позивача негативні емоції, які безумовно впливали на його психологичний стан. Зазначене у сукупності мало своїм наслідком погіршення емоційного та психологічного стану позивача та завдало останньому моральних страждань.

Разом з цим, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який визначено позивачем в сумі 50 000 грн є завищеним, виходячи із засад розумності і справедливості, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково у розмірі 10 000,00 грн з огляду на мотиви викладені вище.

В частині стягнення витрат на правову допомогу суд приходить до наступного.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Правничу допомогу позивачеві у справі надавав адвокат Керімов А.З. на підставі договору про надання юридичних послуг № 01/10 від 01.10.2023.

У позовній заяві позивач просив стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу надав суду:

- договір №01/10 про надання правової допомоги від 01.10.2023, укладений між Адвокатським Бюро «Керімов та партнери» та ОСОБА_1 . Як вбачається пунктом 3.1 розділу ІІІ визначено, що розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу складає 15000, 00 грн. (т. 1 а.с.38-40);

- детальний опис робіт до договору №01/10 про надання правової допомоги від 01.10.2023, датований 09.10.2023, з якого вбачається, що відповідно до п.7 сторони погодили, що оплата гонорару проводиться на розрахунковий рахунок Адвокатського Бюро «Керімов та партнери» в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_9 до 01.10.2024 (т.1 а.с.41);

- розрахунок виконаних робіт до договору №01/10 про надання правової допомоги від 01.10.2023, датований 09.10.2023 (т.1 а.с.42). З даного розрахунку вбачається, що адвокатом Керімовим А.З. в порядку та на умовах, визначених договором виконано наступні завдання - доручення отримані від клієнта, що за мінімальними цінами обґрунтовується відповідно до рішення РАХО №13/1/7 від 21.07.2021: надання усних консультацій (0,5 година) - 750 грн; аналіз та ознайомлення з постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 03.08.2023 - 750 грн; аналіз, ознайомлення з наданими позивачем доказами щодо понесених витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н.з. НОМЕР_5 та підрахунок ціни позову (2 години) - 3000,00 грн; аналіз судової практики щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП (1 година) - 1500,00 грн; складання, оформлення і подання позовної заяви з додатками про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП (4 години) - 6000,00 грн; подальший контроль, ведення справи за поданим позовом у Решетилівському районному суді Полтавської області, включаючи участь у судових засіданнях без встановлення кількості годин - 3000,00 грн.

- копію ордера на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 на підставі договору №01/10 про надання правової допомоги від 01.10.2023, укладеного між Адвокатським Бюро «Керімов та партнери» та ОСОБА_1 (т.1 а.с.43);

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН№5376, видане Радою адвокатів Донецької області 27.02.2019 (т.1 а.с. 44);

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, суд при визначенні суми відшкодування, виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 року по справі №462/9002/14-ц (провадження №61-9880св18), прийшов до наступних висновків: «свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин, якою за договором про надання юридичних послуг у формі представництва у суді є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів - права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді її справи у суді (приватний інтерес) і незалежність та безсторонність судової влади при розгляді цивільних справ (публічний інтерес).

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Представник відповідача заперечував в повному обсязі проти задоволення вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, обґрунтовуючи свою позицію тим, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження сплати позивачем гонорару за отримані послуги адвоката, а отже на момент розгляду справи позивач не поніс фактичних витрат на послуги адвоката. Окрім того, на думку представника відповідача розмір гонорару не співмірний з обсягом із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, оскільки наразі діє усталена практика з відшкодування як шкоди завданої внаслідок ДТП, складання процесуальних документів, часом, витраченим на їх виконання тому пошук судової практики та підготовка позову не могли зайняти багато часу та бути оцінені в 15000,00 грн.

Як вбачається, з дослідженого в судовому засіданні детального опису робіт до договору №01/10 про надання правової допомоги від 01.10.2023, датований 09.10.2023, у пункті 7 сторони погодили, що оплата гонорару проводиться на розрахунковий рахунок Адвокатського Бюро «Керімов та партнери» до 01.10.2024 (т.1 а.с.41).

Отже, суд приходить до висновку, що на момент судового розгляду 26.06.2024 ще не сплив строк сплати гонорару, визначеного за умовами додаткової угоди до договору договір №01/10 про надання правової допомоги від 01.10.2023.

При цьому, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України), що узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, постановою від 22.01.2021 року в справі №925/1137/19.

Враховуючи вищевикладене, судом не приймаються доводи сторони відповідача, з приводу того, що витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню на підставі того, що на момент розгляду справи позивач не поніс фактичних витрат на послуги адвоката.

Суд, оцінюючи обґрунтованість заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 15000,00 грн, заперечення представника відповідача в контексті положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, складанням процесуальних документів, часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена представником позивача сума витрат на правничу допомогу є обґрунтованою в частині їх розміру, відповідає складності справи та підтверджене належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача завдану матеріальну та моральну шкоду у загальному розмірі 104225,14 грн (54225,14+50000,00).

Суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги у загальному розмірі 37167,69 грн (27167,69 +10 000,00).

Таким чином, пропорційність задоволених вимог становить 35 % (37167,69 х100:104225,14 = 35%).

Оскільки вимоги позивача задоволено на 35 %, то витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 5250,00 грн (15000,00 х35%, = 5250,00).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір за дві вимоги майнового характеру у загальному розмірі 2147,20 грн, що підтверджується квитанціями до платіжних інструкцій №0.0..1 від 10.10.2023 (т.1 а.с.1) та №0.0..1 від 26.10.2023 (т.1 а.с.62). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 48, 61).

Оскільки, вимоги позивача задоволено на 35%, то сплачений судовий збір за дві вимоги майнового характеру підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 751,52 грн (2147,20 х35%, = 751,52).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79,80, 81, 223, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Керімов А.З., до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПрАТ «СК«ПРОВІДНА», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, у розмірі 27 167,69 грн (двадцять сім тисяч сто шістдесят сім гривень 69 копійок).

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП, у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 751, 52 грн (сімсот п`ятдесят одну гривню п`ятдесят дві копійки).

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 250,00 гривень (п`ять тисяч двісті п`ятдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 04 липня 2024 року.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .: НОМЕР_10 , моб. тел. НОМЕР_11 ;

представник позивача - адвокат Керімов Алік Замірович, РНОКПП: НОМЕР_12 , адреса місцезнаходження: вул. Весняна, буд. 5, смт. Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, пошт.інд.:63202, адреса для листування: а/с 9504, м. Харків, пошт. інд.: 61057, ОСОБА_5 (для ОСОБА_6 ), ел.пошта.: ІНФОРМАЦІЯ_2 , моб. тел. НОМЕР_13 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , моб.тел: НОМЕР_14 ;

представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Болтік Антон Сергійович, РНОКПП НОМЕР_15 , зареєстрована адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 , адреса фактичного місцезнаходження: вул. Героїв АТО, буд. 71 А, оф.224, м. Полтава Полтавської області, пошт.інд.:36023, поштова скринька: вул. Решетилівська, буд. 47 Б, оф.11, м. Полтава Полтавської області, пошт.інд.: 36007, ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», , проспект Повітрофлотський, буд. 25, Київ Київської області, пошт.інд.:03049, .

Суддя О.О. Романенко