Дата документу 27.06.2024
Справа № 335/3026/24
Провадження № 2/334/1839/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Кукурудз Роман Орестович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Тетяна Юріївна, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Кукурудз Роман Орестович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2024 року вказану цивільну справу передано на розгляд до Ленінського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2024 року відкрито провадження по вищезазначеній цивільній справі, залучено в якості третьої особи приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю., витребувано у приватного нотаріуса спадкову справу.

Позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіту не залишив. Шлюб укладений 29.11.1977 року. Від шлюбу є двоє дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

У квітні 1983 року позивачка разом із чоловіком придбали тимчасову споруду за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно з проектом підлягала реконструкції для перетворення на жилий будинок, та почали процедуру переоформлення права користування земельною ділянкою, закріпленою за будинком, проте загальна житлова площа не задовольняла потребам сім`ї, у зв`язку з чим подружжя повернулись працювати на завод високовольтної апаратури, стали в чергу на отримання житла. Однак загальна квартирна черга практично не просувалась, тому для прискорення одержання житла вони вирішили формально розірвати наш шлюб.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.1984 р. шлюб було розірвано, а 20.10.1984 р. позивачка із померлим ОСОБА_2 зареєстрували розірвання шлюбу в органах запису актів громадянського стану. На той час вони, як і раніше, мешкали вчотирьох з чоловіком і дітьми в будиночку по АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів міста Запоріжжя Запорізької області від 13.12.1984 р. №324/13 земельну ділянку по АДРЕСА_1 було переоформлено на ОСОБА_2 , що дозволило завершити будівельні формальності, і в березні 1985 року він зміг прописатися в будиночку.

Після розірвання шлюбу позивачку було зараховано до категорії осіб, яким житло надається позачергово, проте все одно на квартиру довелося чекати ще чотири роки: в листопаді 1989 р. на заявницю та двох дітей була надана двокімнатна квартира АДРЕСА_2 , в якій того ж місяця вони всі вчотирьох (включаючи чоловіка) оселились. Прописались у квартирі лише позивачка і діти (відповідачі по справі). Будиночок по АДРЕСА_1 сім`я почала використовувати для літнього відпочинку, а на земельній ділянці вели присадибне господарство.

У серпні 1996 р. дочка ОСОБА_5 вийшла заміж, змінивши прізвище на ОСОБА_6 . Незадовго перед цим вона зареєструвала своє місце проживання в будиночку по АДРЕСА_1 , а після реєстрації шлюбу вони з чоловіком ОСОБА_7 там оселились. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2000 р. їхній шлюб було розірвано. ОСОБА_5 залишилась жити в будиночку. У 2006 р. вона зареєструвала новий шлюб з ОСОБА_8 . Кілька років вони прожили в будинку по АДРЕСА_1 , а потім переїхали до іншого помешкання. Тоді ж ОСОБА_5 змінила адресу реєстрації місця проживання.

Після того, як ОСОБА_5 виїхала з будинка по АДРЕСА_1 , у 2008 чи 2009 році там оселився син ОСОБА_9 , проте адресу реєстрації місця проживання не змінив, залишившись зареєстрованим у квартирі.

Позивачка з чоловіком і далі проживали удвох у квартирі по АДРЕСА_1 .

Як вище було зазначено, від дня укладення шлюбу в 1977 р. аж до смерті чоловіка у квітні 2014 р., попри формальне розірвання шлюбу, позивачка разом із чоловіком весь час безперервно жили разом, однією сім`єю, а отже після його смерті ОСОБА_1 не поспішала до нотаріуса, вважаючи, що спільне проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається прийняттям спадщини. Проте зрештою остання вирішила оформити своє право на спадщину після смерті чоловіка, для чого 16.06.2023 р. звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину.

На підставі зазначеної заяви приватним нотаріусом була заведена спадкова справа №94/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , номер у Спадковому реєстрі: 70799510, що підтверджується витягом про реєстрацію справи в Спадковому реєстрі №72858320 від 16.06.2023 р.

Позивачка вважає себе єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину, що відкрилась після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , жодна інша особа не зверталась до нотаріусів ні з заявою про прийняття спадщини, ні з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, так само ніхто не був зареєстрований за адресою його реєстрації, та, крім неї, ніхто з ним фактично не мешкав.

Розглянувши подані заявницею документи, нотаріус ОСОБА_10 роз`яснила останній, що, оскільки вона не була зареєстрована за адресою реєстрації місця проживання чоловіка та не подала в установлений строк заяву про прийняття спадщини, для оформлення права на спадщину після нього, ОСОБА_1 треба в судовому порядку встановити факт їхнього спільного з ним проживання на день його смерті, у зв`язку з чим нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та 14.07.2023 р. та видала відповідну постанову №560/02-31. У постанові нотаріус зазначила, що до четвертої черги спадкоємців за законом, на належність до якої я претендую, входять особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Оскільки у спадковій справі немає належних документів, які б підтверджували факт проживання чоловіка ОСОБА_2 однією сім`єю зі ОСОБА_1 не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини, видати свідоцтво про право на спадщину за законом не вбачається за можливе.

Наприкінці жовтня 2023 р. позивачка звернулась до Ленінського районного суду міста Запоріжжя в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Просила суд установити факт її проживання з ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю до часу відкриття спадщини. За її заявою було відкрите провадження у справі №334/9902/23, проте 17.01.2024 р. суд постановив ухвалу про залишення моєї заяви без розгляду, зазначивши, що вбачає у справі спір про цивільне право на спадкування, яке підлягає розгляду в позовному провадженні, тому справа не може бути розглянута в порядку окремого провадження.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 змушена звертатися до суду в порядку позовного провадження для встановлення факту її постійного проживання разом з ОСОБА_2 однією сім`єю з 20.10.1984 р. до часу відкриття спадщини та захисту свого права на спадкування.

В судове засідання позивачка та її представник не прибули, представником позивачки надано клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позовну заяву підтримують у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, надали заяви про визнання позову у повному обсязі, заперечень щодо його задоволення не мають.

Представник Запорізької міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, жодних клопотань до суду не надходило.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності та просить вирішити спір на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 315 ЦПК України зазначає, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

29.11.1977 року уклали шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , зареєстрованим Володимирською сільрадою Томаківського району Дніпропетровської області за актовим записом №33.

У подружжя народились діти ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , зареєстроване Володимирською сільрадою Томаківського району Дніпропетровської області за актовим записом № 33) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , зареєстроване Володимирською сільрадою Томаківського району Дніпропетровської області за актовим записом № 4).

20.10.1984 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвали шлюб, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , зареєстроване Ленінським відділом РАЦС м. Запоріжжя, актовий запис № 1145.

Відповідно до рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів № 324/13 від 13.12.1984 року, земельна ділянка по АДРЕСА_1 переоформлено на ОСОБА_2 . Крім того, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав від 21.09.2023 року за № 347554661, житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 .

Згідно із свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_5 від 20.04.2005 року, Ленінська районна адміністрація Запорізької міської ради посвідчила, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві спільної часткової власності в рівних долях ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 у віці 57 років, про що складено відповідний актовий запис № 287 та видано повторно 15.05.2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції серії НОМЕР_6 .

Наданою приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. копією спадкової справи № 94/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 встановлено, що 16.06.2023 року до приватного нотаріуса звернулась ОСОБА_1 з заявою про відкриття спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , 1956 року народження.

Згідно до листа ДРП ЗМР про надання інформації від 03.07.2023 року за № 04-07/3/7999 на запит приватного нотаріуса від 27.06.2023 року за № 521/02-14, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 05.03.1985 року по 28.04.2014 року, знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка, водночас, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 20.11.1989 року по теперішній час.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2023 року зазначено, що у спадковій справі відсутні належні документи, які б підтверджували факт проживання ОСОБА_2 однією сім`єю із ОСОБА_1 не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини та відсутні документи, що підтверджують право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови №5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до п. 16 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією. законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

У постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц колегія суддів дійшла до висновку про те, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Дослідивши подані документи, суд вважає встановленим факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю до часу відкриття спадщини. Встановлення цього факту заявнику необхідно для прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного суд вважає необхідним задовольнити заяву заявника.

Отже, керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 76, 81, 206 ч. 4, 258-259, 263, 265, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Кукурудз Роман Орестович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Тетяна Юріївна, про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_7 , разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Гнатюк