Справа №359/5067/24
Провадження №2-з/359/55/2024
УХВАЛА

10 червня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Шандар М.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю представників відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради та ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Головне управління Держгеокадастру у м.Києві та Київській області, про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації із землеустрою та скасування рішень про державну реєстрації права власності на земельні ділянки,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

1.1. Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою та посилається на те, що його довірителем пред`явлений позов про скасування державної реєстрації за ОСОБА_5 права власності на земельні ділянки площею 0,0431 га з кадастровим номером :09:019:0044 та площею 0,0451 га з кадастровим номером :09:019:0045. Відповідач може в будь-який час відчужити земельні ділянки у власність інших осіб та здійснити на їх території будівництво нерухомого майна. Адже земельні ділянки мають цільове призначення для будівництва і обслуго-вування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки). Невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду про задоволення позову та істотно утруднить захист прав ОСОБА_1 . Тому представник позивача ОСОБА_2 просить накласти арешт на земельні ділянки площею 0,0431 га з кадастровим номером :09:019:0044 та площею 0,0451 га з кадастровим номером :09:019:0045, а також заборонити ОСОБА_5 здійснювати будівельні роботи на території вказаних земельних ділянок.

1.2. У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтриму-ють заяву та наполягають на її задоволенні.

1.3. Представники відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 категорично заперечують проти вжиття заходів забезпечення позову та просять суд відмовити у задоволенні поданої заяви.

2. Обставини, встановлені судом, і норми права, застосовані при розгляді заяви.

2.1. В травні 2024 року ОСОБА_1 пред`явив до Бориспільського міськрайонного суду позов (а.с.21-25), в якому він просить визнати недійсним та скасувати рішення Бориспільської міської ради №769-11-VIII від 13 липня 2021 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі у власність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером :09: 019:0038 по АДРЕСА_1 ; а також скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на земельні ділянки площею 0,0431 га з кадастровим номером :09:019:0044 та площею 0,0451 га з кадастровим номером :09:019:0045.

2.2. Процесуальні правовідносини регулюються главою 10 «Забезпечення позову» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

2.3. Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

2.4. Згідно з п.1, п.2 ч.1 та ч.3 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладен-ням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; а також забороною вчиняти певні дії. Водночас, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

2.5. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

2.6. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 та ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

2.7. Згідно з п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений у своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

2.8. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

3. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

а. щодо вжиття заходів забезпечення позову.

3.1. Зі змісту відповідей №607428 та №607438 від 24 травня 2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.26-27, 28-29) вбачається, що право власності на земельні ділянки площею 0,0431 га з кадастровим номером :09:019:0044 та площею 0,0451 га з кадастровим номером :09:019:0045 зареєстровані за ОСОБА_5 . Відомості про державну реєстрацію обтяжень цих об`єктів нерухомого майна відсутні. Тому відповідач може в будь-який час відчужити земельні ділянки у власність інших осіб. Ця обставина істотно утруднить захист права позивача, оскільки ОСОБА_1 буде змушений додатково звертатись до суду з новими позовами до осіб, які придбають земельні ділянки.

3.2. Зі змісту резолютивної частини пред`явленого позову (а.с.23-24) вбачається, що земельні ділянки площею 0,0431 га з кадастровим номером :09:019:0044 та площею 0,0451 га з кадастровим номером :09:019:0045 є предметом спору, що виник між позивачем та ОСОБА_5 . Ця обставина свідчить про те, що застосування обтяжень відносно вказаних об`єктів нерухомого майна відповідає змісту заявлених позовних вимог.

3.3. Очевидно, що застосування обтяжень відносно земельних ділянокпризведе до втручання держави у право ОСОБА_5 на мирне володіння його майном. Однак таке втручання є не тільки виправданим, але й необхідним, оскільки воно спрямовано не тільки на забезпечення цивільного судочинства, а також на запобігання виникнення нових спорів з іншими особами, які можуть придбати земельні ділянки. Вказані цілі становлять суспільний інтерес, який превалює над індивідуальними свободами відповідача. Крім того, застосування обтяжень до земельних ділянок полягає у позбавленні ОСОБА_5 можливості лише відчужити вказані об`єкти нерухомого майна, а не володіти ними. Ці обставини свідчать про те, що застосування обтяжень відносно земельних ділянок не призведе до негативних наслідків для відповідача. Вжиття вказаного заходу забезпечення позову сприятиме захисту права на справедливий суд, гарантованого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не порушить гарантії, передбачені п.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції.

3.4. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення позову належить накласти арешт на земельні ділянки площею 0,0431 га з кадастровим номером :09: 019:0044 та площею 0,0451 га з кадастровим номером :09:019:0045, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_5 .

3.5. Водночас, в пред`явленому позові не заявлено вимогу про зобов`язання демонтажу (знесення) об`єктів нерухомого майна, розміщених на території земельних ділянок. Адже позовні вимоги спрямовані виключно на припинення права власності ОСОБА_5 на земельні ділянки. Ці обставини свідчать про те, що заборона ОСОБА_5 здійснювати будівельні роботи не є співмірним заходом забезпечення позову в розумінні ч.3 ст.150 ЦПК України. Тому у задоволенні заяви в частині вжиття цього заходу забезпечення позову слід відмовити.

б. щодо вжиття заходів зустрічного забезпечення.

3.6. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України представники відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не подали жодного доказу на підтвердження того, що вжиті судом заходи забезпечення позову спричинять ОСОБА_5 збитки. Крім того, позивач є громадянином України, який постійно проживає на території України. В його власності перебуває рухоме та нерухоме майно. Ці обставини свідчать про відсутність ризику не відшкодування збитків, заподіяних відповідачу вжиттям заходів забезпечення позову.

3.7. З огляду на це суд вважає, що підстави для вжиття заходів зустрічного забезпечення відсутні.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельні ділянки площею 0,0431 га з кадастровим номером 32105 00000:09:019:0044 та площею 0,0451 га з кадастровим номером :09:019:0045, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_5 .

У задоволенні заяви в частині заборони здійснення будівельних робіт на земельних ділянках відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає по АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає по АДРЕСА_3 .

Повний тексту ухвали суду складений 17 червня 2024 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня оголошення судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець