РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 рокусмт ПетровеСправа № 941/523/24
Провадження № 2/941/285/24

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Петрове Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь грошових коштів стягнутих за виконавчим написом № 2639 від 18.07.2019 року, вчиненим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Колейчик В.В., у розмірі 49311 гривень 72 копійки.

В обґрунтуванні позову посилається на те, що 18 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Колейчиком.В.В. було вчинено виконавчий напис № 2639 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 95951 гривні 59 копійок. На підставі зазначеного вище виконавчого напису, було відкрито виконавче провадження із реєстраційним номером 59678641, та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.07.2019 року. Зазначеною постановою було звернено стягнення на доходи ОСОБА_1 , які він отримував на той час в ВАТ ЦГЗК, та було постановлено здійснювати відрахування із доходів (заробітної плати) боржника у розмірі 20 відсотків. Таким чином, на підставі вищевказаної постанови приватного виконавця Юхименко О.Л. із заробітної плати позивача на користь відповідача під час виконавчого провадження було стягнуто та перераховано грошові кошти у розмірі 49311 гривень 72 копійки. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 10 квітня 2024 року було закінчено виконавче провадження №59678641, оскільки рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2023 року виконавчий напис №2639 від 18 липня 2019 року визнано таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, кошти у розмірі 49311 гривень 72 копійки, примусово стягнуті з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал», підлягають поверненню.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2024 року вирішено відкрити провадження у справі та розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду.

12 червня 2024 року відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» в особі генерального директора Іжаковського О.В., подав до суду відзив в якому просить суд відмовити в задоволені позову повністю, оскільки визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в силу норм чинного законодавства не є підставою для повернення боржнику стягнутих на його підставі коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Кредитний договір не визнаний недійсним, не змінений та не розірваний, а отже відсутні підстави для повернення стягнутої з позичальника заборгованості за вказаним кредитним договором в процесі виконання виконавчого напису нотаріуса, оскільки, на момент здійснення такого стягнення, всі дії по виконанню такого виконавчого напису здійснювалися правомірно. Правовою підставою для стягнення з боржника коштів, є кредитний договір і наявність у позичальника заборгованості за вказаним кредитним договором. Саме кредитний договір є достатньою правовою підставою для отримання новим кредитором ТОВ «Вердикт Капітал» з позивача коштів в рахунок сплати заборгованості за ним.

20 червня 2024 року позивач ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив, в якому вказав, що в основу обгрунтування позову покладено рішення суду, яким виконавчий документ визнано таким, що не підлягає виконанню, а кошти було отримано саме на підставі виконавчого напису, крім того, факт набуття грошових коштів у сумі 49311,72 гривень відповідач не заперечує. Також звертає увагу на те, що відповідач у відзиві посилається на норми ст.ст.204,215,216,653 ЦК України, наполягаючи на презумпції правомірності правочину, але в даному конкретному випадку кошти були отримані на підставі виконавчого напису нотаріуса, який судом визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому до правовідносин даної справи вони не застосовані так як предмет доказування по справі інший та регулюється іншими нормами законодавства.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходили.

Оскільки сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані сторонами докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, яка полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2023 року виконавчий напис №2639 від 18 липня 2019 року, що вчинений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» грошових коштів у розмірі 95951 гривня 59 копійок, визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с.18-19).

10 квітня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № №59678641, з примусового виконання виконавчого напису №2639 від 18 липня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» грошових коштів у розмірі 95951 гривня 59 копійок (а.с.21).

Згідно відповіді приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. від 30 червня 2023 року, встановлено, що грошові кошти стягнуті з ОСОБА_1 були перераховані ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 49311 гривень 72 копійки (а.с.20). Цей факт також підтверджується листом-повідомленням ТОВ «Вердикт Капітал» приватному виконавцю Юхименко.О.Л. про залишок заборгованості перед їхньою установою у розмірі 47289 гривень 87 копійок (а.с.16).

Крім того, у своєму відзиві представник відповідача жодним чином не спростував отримання ТОВ «Вердикт Капітал» внаслідок примусового виконання заявленої позивачем суми в розмірі 49311 гривень 72 гривні.

Таким чином, загальна сума заборгованості за виконавчим написом становить 96601,59 грн.; залишок заборгованості згідно вищевказаного листа повідомлення відповідача - 47289,87 грн., тому з позивача було стягнуто - 49311,72 грн., що підтверджує факт отримання стягнутих з ОСОБА_1 виконавцем грошових коштів ТОВ «Вердикт Капітал».

10.05.2024 року ОСОБА_1 на електронну адресу ТОВ «Вердик Капітал», яка вказана на його офіційному сайті, надіслано заяву-пропозицію про повернення стягнених з нього коштів, шляхом перерахування їх на його номер банківської картки Приват Банк, однак відповідач не надав ніякої відповіді і не повернув кошти (а.с.11-15).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає про безпідставне набуття відповідачем грошових коштів у вказаному розмірі та необхідність їх повернення на підставі ст.1212 ЦК України.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.386,387 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ст.1212 ЦКУкраїни особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК Українизастосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають в зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Отже, сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є, зокрема речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

За змістом частини першої статті 1212 ЦКУкраїни безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Наведена правова позиція суду по даній справі відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 10.10.2018 по справі № 757/6937/17-ц, від 20.03.2019 по справі № 634/727/16-ц, від 07.09.2019 по справі № 752/5986/16-ц, а також правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 31.01.2020 по справі № 161/17945/18, від 16.06.2020 по справі № 910/22513/17.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і за яким (виконавчим написом) відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення у стягувача зобов`язання з повернення майна, що набуто ним в ході примусового виконання означеного виконавчого напису, тобто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого рішення суду правова підстава (виконавчий напис) вважається такою, що відпала. Відповідно дост. 1212 ЦКУкраїниу такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 06.03.2019 по справі № 910/1531/18, від 28.01.2020 по справі № 910/16664/18, від 08.09.2021 по справі № 201/6498/20, від 08.09.2021 по справі № 206/2212/18, від 06.10.2021 у справі № 623/363/20.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Судом встановлено, що фактично грошові кошти у розмірі 49311 грн. 72 коп. були стягнуті з ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження №59678641, з примусового виконання виконавчого напису №2639 від 18 липня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» грошових коштів у розмірі 95951 гривня 59 копійок. На користь стягувача приватним виконавцем перераховано 49311 грн. 72 коп.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2023 року виконавчий напис №2639 від 18 липня 2019 року, що вчинений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» грошових коштів у розмірі 95951 гривня 59 копійок, визнано таким, що не підлягає виконанню, тому підстава для примусового стягнення грошових коштів за цим виконавчим написом нотаріуса відсутня, тобто припинила своє існування.

Оскільки з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 49311 грн. 72 коп. на погашення боргу за виконавчим написом приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем №2639 від 18 липня 2019 року, який рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню, наявні правові підстави для застосування ст. 1212 ЦК України до цих спірних правовідносин та 49311 грн. 72 коп. підлягає стягненню з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 .

Крім того, суд враховує той факт, що відповідач не надав до суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кошти стягнуті з ОСОБА_1 в сумі 49311 грн. 72 коп. в межах виконавчого напису №2639 від 18 липня 2019 року утримуються ним за наявності правових підстав чи були повернуті позивачу.

При цьому питання наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» за таким кредитним договором може бути предметом іншого судового розгляду.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню.

Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, має бути стягнутий судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 15,16,18,386,387,1212, 1213 ЦК України, ст.ст. 4,12,13, 7682,133,137,141,258,259, 264,265,268,274-279,354,355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуті за виконавчим написом № 2639 від 18.07.2019 року, вчиненим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Колейчик В.В., грошові кошти у розмірі 49311 гривень 72 копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , понесені витрати на сплату судового збору у сумі 1211 гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 26 червня 2024 року.

Суддя С.І.Колесник