2/465/1719/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

21.06.2024 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.,

при секретарі судового засідання Балаболці В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30.04.2020 року. За час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою ВПО №1330- від 15.03.2023року та перебуває на її утриманні. Вказує, що відповідач матеріально дитину не забезпечує, хоча й має таку можливість, оскільки працює в ТОВ «СПЕЙСТЕХ» на посаді керівника та має постійний дохід у розмірі 10 000 грн.

Враховуючи вищевикладене, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку доходу, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18.03.2024 року і до повноліття дитини.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 20.03.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задоволити, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечила.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча й належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення такого; відзиву або будь-яких інших клопотань до суду від такого не надходило.

Тому суд вважає, що слід згідно ст.280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з надступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 04.06.2016 року, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

За час перебування у шлюбі у сторін народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зроблено актовий запис № 723 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 04.06.2016 року).

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Малолітня донька на даний час проживає з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні.

Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивачка, але й відповідач зобов`язаний утримувати свою малолітню дитину.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Так, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.4 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів, суд у відповідності до ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову, а саме про необхідність присудження аліментів з відповідача в користь позивачки на утримання малолітнього доньки, щомісячно у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 18.03.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

В порядку, визначеному п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивачка при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст.12, 13, 76-82, 247, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 18.03.2024р., до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211,20 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3

Суддя Дзеньдзюра С.М.