РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року

м. Рівне

Справа № 555/2041/22

Провадження № 22-ц/4815/642/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий-суддя Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Мороз А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не

заявляє самостійних вимог

щодо предмета спору орган опіки та піклування Березнівської міської

ради Рівненського району Рівненської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Штундер Лілії Вікторівни на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2023 року (ухвалене у складі судді Старовецької Ю.В., повний текст рішення суду складено 23 грудня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав.

Позов обґрунтовувала тим, що з 24.09.2010 року по 01.06.2012 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Березнівського районного суду Рівненської області.

За час перебування у шлюбі у них народилась дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З моменту народження дитини, ОСОБА_2 сина не бачив жодного разу, тому син ОСОБА_4 взагалі не знає як виглядає його біологічний батько.

Матеріальним забезпеченням та утриманням дитини позивач ОСОБА_1 займається одноособово.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 26.11.2013 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 17.04.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Аліменти ОСОБА_2 сплачує не регулярно, тому станом на 16.11.2022 року заборгованість із сплати аліментів становить 19 732,54 грн.

Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, оскільки про матеріальне благополуччя дитини не дбає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, що у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав.

На підставі наведеного, позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача орган опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задоволено.

Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснено, що батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_2 адвокат Штундер Л.В. оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що у цій справі не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 не бажає спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні, остаточно і свідомо самоусунувся від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, яка залишилася проживати з матір`ю, а навпаки батько, під час розгляду справи судом першої інстанції, заперечував проти позбавлення батьківських прав та виявив ствердне бажання налагодити відносини із сином.

Та обставина, що на час розгляду справи, вихованням і розвитком дитини займається мати, не свідчить безумовно про те, що батько дитини не бажає брати участь у її утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками. Розірвання шлюбу, виникнення конфліктів між позивачем та відповідачем в період вагітності позивача, вплинули на подальше спілкування між сторонами та на можливість участі батька у вихованні сина.

Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав не містить достатніх підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо його сина. У свою чергу позбавлення батьківських прав слід розглядати як крайній захід сімейно-правового характеру, який застосовується до батьків, що не забезпечують належного виховання своїх дітей.

Виходячи із наведеного, бездіяльність відповідача при виконанні батьківських обов`язків, а саме відсутність спілкування з сином, не свідчить про наявність підстав для позбавлення останнього батьківських прав відносно його сина, який проживає разом з матір`ю, оскільки, враховуючи неприязні відносини між батьками дитини, такі дії відповідач пояснив як уникнення негативного психологічного впливу на дитину.

Разом з тим, слід взяти до уваги, що відповідач сумлінно виконує свій обов`язок по утриманню дитини та сплачує призначені судом аліменти.

Просить суд скасувати оскражуване рішення та ухвали нове про відмову у задоволенні позову.

13 травня 2024 року Орган опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області подав клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, просить про залишення рішення без змін.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з"явилися. Простяь розглянути справу за їх відсутності. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнівського районного управління юстиції у Рівненській області 23 березня 2011 року (а.с. 6).

Висновком Органу опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області, що затверджений рішенням виконавчого комітету Березнівської міської ради № 382 від 26.10.2023 року, визначено доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Висновок мотивовано тим, що від дня народження дитини ОСОБА_2 не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає Архипу доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загально визнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання сином освіти.

Під час обстеження посадовими особами органу опіки та піклування умов проживання дитини ОСОБА_4 встановлено, що він разом із матір`ю проживають за адресою: АДРЕСА_1 . У квартирі чисто, наявні необхідні меблі та побутова техніка, місця для дистанційного навчання дитини, сну та відпочинку, створено належні умови для утримання та виховання дитини.

Батько дитини, ОСОБА_2 , під час обстеження його побутових умов не заперечував, що протягом 11 років не брав участі у вихованні малолітньої дитини та спілкуванні з нею (а.с. 44-45).

Згідно довідки дирекції Березнівського ліцею № 1 імені Миколи Буховича Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 11.11.2022 року № 01-27/328 батько ОСОБА_5 ОСОБА_2 не бере участі у вихованні сина, що проявляється у невідвідуванні батьківських зборів, відсутності спілкування із вчителями, дирекцією школи, не цікавиться життям дитини (а.с. 12).

У судовому засіданні суду першої інстанції дитина - ОСОБА_3 пояснив, що зі своїм батьком він не спілкувався ніколи, мама одного разу показала йому ОСОБА_2 , який йшов по вулиці. Батько жодного разу не приходив до школи, не телефонував. Він свого батька не знає. Татом він вважає чоловіка мами, з яким у нього гарні стосунки, який про нього турбується. На його думку, ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав, так як він ніколи ним не цікавився і не дбав про нього.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав стосовного неповнолітнього ОСОБА_5 позивачка посилалася на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не приймає участі у житті дитини та не спілкується з дитиною.

Відповідно до положень ст. 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду, у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 (провадження № 61-10531св21) зазначено, що "Верховний Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить "якнайкращі інтереси дитини", оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків".

З обставин справи вбачається та не заперечується відповідачем, що з моменту народження дитини відповідач по справі не спілкувався з сином, не виявляв до нього інтересу, не піклувався про його фізичний та духовний розвиток.

Жодних доказів, відповідно до вимог ч. 3. ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, які б спростовували винну поведінку відповідача, а саме: його свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків, наприклад наявність перешкод у спілкуванні з сином, відповідачем не подано, а судом не встановлено.

Покликання у апеляційній скарзі на сплату батьком аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , не спростовує правильність висновку суду першої інстанції про наявність передбаченої ст. 164 СК України підстави позбавлення батьківських прав, оскільки жодних інших батьківських обов`язків, крім сплати аліментів, відповідач ОСОБА_2 не виконував, а свідомо усунувся від виховання та спілкування з дитиною.

Лише факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчить про інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку на краще.

З моменту звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав до розгляду справи апеляційним судом минуло близько двох років, проте відповідачем не подано жодного доказу, який би підтверджував його намагання, протягом цього часу, змінити свою поведінку: встановити з сином контакт та брати участь у його житті.

Необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, можливості спілкування з дитиною, побачення з ним, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, за умови зміни своєї поведінки.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Штундер Лілії Вікторівни залишити без задоволення, а рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий суддя Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.