Справа № 143/990/24
УХВАЛА

Іменем України

19.11.2024 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Бойко А. В., оглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

Встановив:

18.11.2024 до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що зазначену позовну заяву слід залишити без руху, з огляду на таке.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, у поданій ОСОБА_1 позовній заяві міститься дві позовні вимоги, а саме: про розірвання шлюбу та сплату аліментів.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Таким чином, позивачка звільнена від сплати судового збору лише за вимогу щодо стягнення аліментів.

Частиною 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року за відповідною ставкою від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року складає 3028 грн.

Тобто, позивачка має сплатити судовий збір в розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна позовна заява була подана до суду, а саме: 1211,20 грн за вимогу про розірвання шлюбу.

Проте, всупереч вищезазначеним вимогам, до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху для виправлення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.83, 95, 175, 177, 185,260, 261,353 ЦПК України, суддя,-

Постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку не усунення недоліків у встановлений строк заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя