Справа №:755/174/23
Провадження №: 2-ві/755/40/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Хромової О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді, подану в межах цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Коваленко І.В.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 січня 2023 року позовну заяву повернуто суб`єкту звернення на підставі пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 січня 2023 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16 січня 2024 року справу передано на розгляд судді Коваленко І.В.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху, встановлено процесуальні строки.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено дату судового засідання, сторонам роз`яснено їх процесуальні права.

18 квітня 2024 року відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 квітня 2024 року заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді визнано необґрунтованою.

У порядку автоматизованого судової справи між суддями від 19 квітня 2024 року заяву про відвід передано на розгляд судді Гончаруку В.П.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 квітня 2024 року у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді відмовлено.

22 квітня 2024 року відповідачем ОСОБА_1 подано клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та продовження процесуального строку.

03 травня 2024 року відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , через представника ОСОБА_1 , подано відзив на позовну заяву та заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Також 03 травня 2024 року відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , через представника ОСОБА_1 , подано зустрічну позовну заяву.

25 червня 2024 року до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів.

12 вересня 2024 року відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , через представника ОСОБА_1 , подано клопотання про залишення позову без руху та клопотання про зобов`язання надати відповіді на поставлені запитання.

12 вересня 2024 року до суду також надійшло клопотання відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , через представника ОСОБА_1 , про залучення третіх осіб.

14 жовтня 2024 року позивачем ТОВ «Євро-Реконструкція» подано письмові пояснення у справі (повторно надійшли засобами поштового зв`язку 17 жовтня 2024 року).

06 листопада 2024 року до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

Також, 06 листопада 2024 року відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , через представника ОСОБА_1 , подано заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року у задоволенні клопотання відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовлено. Повний текст ухвали виготовлено 11 листопада 2024 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «Євро-Реконструкція» про визнання недійсним правочину та стягнення моральної шкоди відмовлено. Повний текст ухвали виготовлено 11 листопада 2024 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року клопотання відповідача ОСОБА_4 про витребування доказів задоволено частково. Витребувано у ТОВ «Євро-Реконструкція» належним чином засвідчену копію повного тексту Статуту ТОВ «Євро-Реконструкція», у задоволенні іншої частини клопотання відмовлено. Повний текст ухвали виготовлено 11 листопада 2024 року.

18 листопада 2024 року до суду надійшли додаткові пояснення позивача ТОВ «Євро-Реконструкція».

18 листопада 2024 року (вхід. № 63411) відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Коваленко І.В.

На обґрунтування заяви про відвід судді ОСОБА_1 посилається на те, що 20 лютого 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі

№ 755/174/23 за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. 06 листопада 2024 року у судовому засіданні головуючий суддя Коваленко І.В. допустила порушення процесуального законодавства, вчинила дії, які свідчать про порушення нею принципів змагальності, диспозитивності, про її упередженість відносно сторін у справі, порушення їх права на судовий розгляд, на подачу позовів, в тому числі зустрічних, на докази, якими відповідачі бажають доводити свої заперечення на позовні вимоги, несприяння у подоланні труднощів та складнощів у наданні доказів, які організації добровільно не надають сторонам. Зокрема, 06 листопада 2024 року суддею Коваленко І.В. розглянуто клопотання відповідачів: 1) про зупинення провадження у справі до розгляду по суті та вирішення інших справ; 2) про прийняття зустрічного позову; 3) про витребування доказів у ТОВ «Євро-Реконструкція», КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» ВО Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації,

КП «Київтеплоенерго». За результатами розгляду вказаних клопотань суддею Коваленко І.В. постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, ухвалу про відмову у прийнятті зустрічного позову та ухвалу про часткове задоволення клопотання про витребування доказів, а саме: в частині витребування документів у ТОВ «Євро-Реконструкція». У судовому засідання оголошено вступну та резолютивну частини ухвал. Повний текст ухвал виготовлено 11 листопада 2024 року. Копії ухвал Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопада

2024 року вручено відповідачеві ОСОБА_1 15 листопада 2024 року. З тексту ухвали про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі вбачається, що суддею Коваленко І.В. застосовано надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, що є порушенням процесуального законодавства, оскільки через власне упереджене ставлення суддя не зупинила розгляд Дніпровським районним судом міста Києва справи № 755/174/23 до розгляду Київським окружним адміністративним судом справи № 640/30651/20. При цьому, суддя Коваленко І.В. зазначає, що не вбачає впливу обставин, які встановлюються у справі 640/30651/20, на збирання та оцінку доказів у справі № 755/174/23, відповідачем ОСОБА_1 в достатній мірі не обґрунтовано неможливості розгляду Дніпровським районним судом міста Києва справи № 755/174/23 до розгляду Київським окружним адміністративним судом справи № 640/30651/20.

З огляду на викладене, суддя Коваленко І.В., в розумінні Бангалорських принципів поведінки суддів, як суддя, що допустила упередженість та порушення процесуального права, не може вважатися об`єктивним та неупередженим складом суду і підлягає відводу від розгляду справи № 755/174/23.

Також застосування суддею Коваленко І.В. надмірного формалізму та непропорційності між застосованими засобами та поставленою метою, що є порушенням процесуального законодавства, вбачається в тому, що коли відповідачі зазначають перелік доказів, якими вони доводять безпідставність позовних вимог, при цьому зазначаючи, що вони мають складнощі із наданням таких документів, суддя Коваленко І.В. замість відповідачів визначає коло доказів, якими відповідачі мають заперечувати проти задоволення позовних вимог, що порушує принцип змагальності сторін, учасники мають рівні права щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, не суд, а сторона розпоряджається своїми правами на предмет позову. Про застосування судом надмірного формалізму і непропорційності свідчить зазначення суддею в тексті ухвали про часткове задоволення клопотання про витребування доказів те, що заявляючи клопотання про витребування доказів, відповідач ОСОБА_1 не доводить відповідних обґрунтувань, які б надавали можливість суду встановити необхідність витребування таких доказів та документів, а саме: обставин, які підтверджують або спростовують доводи даного спору, оскільки суддею не обґрунтовано причини відмови у витребуванні доказів ні чим іншим, як виною відповідача, суддя проявляє упереджене ставлення до позивача. Вказане позбавляє відповідачів можливості у своїх запереченнях керуватися усіма доказами, на які вони посилаються, що є ознакою незаконності прийнятого рішення за наслідками розгляду справи.

Оскільки суддя Коваленко І.В. необґрунтовано відмовила у витребуванні інших доказів, за витребуванням яких звертався відповідач ОСОБА_1 , вона позбавила себе можливості ухвалити законне та об`єктивне рішення, оскільки не зможе всебічно, повно та об`єктивно розглянути справу, а тому має бути відведена від розгляду справи № 755/174/23.

Також суддя Коваленко І.В. із застосуванням елементів маніпуляцій необґрунтовано відмовила у прийнятті зустрічного позову, намагалася позбавити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 права на апеляційне оскарження ухвали про повернення зустрічного позову, є упередженим та не об`єктивним складом суду, не зможе всебічно, повно та об`єктивно розглянути справу № 755/174/23, а тому має бути відведена від подальшого головування та розгляду цієї справи.

При цьому, відповідач ОСОБА_1 зазначив, що незгоди з процесуальними рішеннями судді Коваленко І.В. у справі № 910/8132/23 не має.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді, подану в межах цивільної справи за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, визнано необґрунтованою. Передано заяву ОСОБА_1 про відвід судді, подану в межах цивільної справи за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості для її вирішення у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 19 листопада

2024 року заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

За змістом положень частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Судом не встановлено підстав, що зумовлюють необхідність повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог частини восьмої статті 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заявленого відводу, приходить до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд зазначає, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею

6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України»

від 09 січня 2013 року зазначено таке. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно із усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24 лютого 1993 року, Series A № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01,

п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»,

п. 32, Reports 1996-III).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

При цьому, згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

За умовами частин третьої, четвертої статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Частиною першою статті 88 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Досліджуючи наведені критерії оцінки в межах даної справи суд зазначає, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Доказів на підтвердження особистої упередженості судді Коваленко І.В. у вирішенні спору в даній справі відповідачем не надано.

Зі змісту заяви про відвід та аналізу доводів, на які посилається заявник, судом не встановлено обставин, зазначених у статях 36 ЦПК України, які б могли бути підставою для обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді, що розглядає справу.

Таким чином, зі змісту заяви про відвід та аналізу доводів, на які посилається заявник, судом не встановлено обставин, зазначених у статях 36 ЦПК України, які б могли бути підставою для обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді, що розглядає справу. Вказані заявником обставини стосуються незгоди відповідача з прийнятими суддею процесуальними рішеннями у даній справі, що не є правовою підставою для його відводу відповідно до приписів частини четвертої статті 36 ЦПК України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відповідачем ОСОБА_1 відводу судді Коваленко І.В. від розгляду справи № 755/174/23, а тому у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись статями 36, 40, 260, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Коваленко І.В., поданої в межах цивільної справи № 755/174/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - передати для продовження розгляду в тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова