Єдиний унікальний номер 725/3095/24
Номер провадження 2/725/487/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2024 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Фроляк О.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

та відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 позивач через свого представника звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що під час фактичних шлюбних відносин у них з відповідачем народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому, на підставі судового рішення з відповідача на її користь стягувались аліменти на утримання їх спільної доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час ОСОБА_4 досягла повноліття, проте продовжує навчатись на денній формі навчання у Професійній школі в Німеччині, у зв`язку з чим не має змоги працювати та самостійно себе утримувати, що зумовило необхідність звернення до суду з даним позовом.

Вказувала на те, що відповідач працює офіційно в Чернівецькій обласні прокуратурі та отримує щомісячно доходи, у власності та користуванні відповідача є рухоме та нерухоме майно, що вбачається із його декларації про майновий стан за 2023 року. До повноліття відповідач сплачував на утримання доньки аліменти в частці від доходу, в розмірі 1/4, однак їй відомо, що на у відповідача на утриманні також є син, а тому вважаю, що з нього слід стягувати аліменти на утримання їх спільної доньки в розмірі 1/5 частини його заробітку щомісяця з метою дотримання пропорційної рівності інтересів обох дітей.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до закінчення донькою навчання чи до досягнення нею 23 років.

На вказану позовну заяву позивач направив відзив в якому позов визнав частково, зокрема не заперечував свого обов`язку утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, при цьому вважає, що розмір аліментів в частці від його заробітку, яка становить 1/12 буде достатнім для утримання доньки та не становитиме для нього надмірний тягар, з огляду на його майновий та сімейний стан, який змінився в порівняні з тим, який існував на момент ухвалення судом рішення про стягнення аліментів до повноліття дитини.

Вказував на те, що на його утриманні перебуває 8-літній син та дружина, яка не працює, також він опікується своїми непрацездатними батьками, несе витрати по сплаті комунальних платежів.

У відповіді на відзив представник позивача звертала увагу на те, що відповідач сплачував аліменти на утримання доньки до повноліття в розмірі 1/4 частини та наявність на його утриманні малолітнього сина не може бути підставою для зменшення суми грошового утримання доньки, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Вказувала на те, що згідно поданої декларації про майновий стан дружина відповідача отримувала прибуток та у її власності наявне нерухоме майно, а батьки відповідача є особами пенсійного віку та забезпечені пенсією, а тому посилання останнього на факт їх утримання як підстави для зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки є безпідставними.

Позивач в судове засідання не з`явилась, в ї інтересах діяла представник, яка в судовому засіданні позов підтримала та надала суду пояснення аналогічні змісту позову та відповіді на відзив. Звертала увагу на те, що відповідач під час сплати аліментів до повноліття доньки з позовом про їх зменшення не звертався, що свідчить про спроможність сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, при цьому позивач врахувала зміну сімейного стану відповідача та наявність у нього на утриманні малолітнього сина, а тому просить стягнути з нього аліменти на повнолітню дитини в розмірі 1/5 частини його доходів. Просила врахувати відомості про майновий стан відповідача вказані у декларації про майновий стан за 2023 року відповідно до якої у його власності є ряд рухомого та нерухомого майна, а його дружина в минулому році отримувала прибуток та також має у власності майно.

Відповідач в судовому засіданні надав суду пояснення аналогічні змісту відзиву, а також вказував на те, що єдине джерело його доходу це заробітна плата, оскільки він не отримує прибутку з наявних у його власності земельних ділянок, на утриманні нерухомого майна він несе витрати, оскільки у належному йому будинку проживають батьки, яким він фінансово допомагає так як батько отримує мінімальну пенсії та мати через брак трудового стажу пенсії не отримує, а у квартирі проживає він з сім`єю, при цьому його дружина на даний час не працює. Зазначав, що частина належного йому рухомого майна знаходить у непрацездатному стан та доходу також не приносить. Просив врахувати, що його донька навчається у Німеччині на безоплатній основі, а також разом з позивачкою отримують соціальну допомогу, оскільки виїхали в Німеччину на початку війни, а тому є матеріально забезпеченими.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась донька ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/ НОМЕР_1 ).

Донька на даний час проживає разом з позивачкою та вони перебувають у Німеччині. Наведене встановлено в судовому засіданні, визнається сторонами та в суду немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України така обставина не підлягає доказуванню.

З матеріалів справи вбачається, що з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання їх спільної доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26.06.2013 року.

За змістом ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Так, на момент звернення позивача до суду з даним позовом ОСОБА_4 досягла повноліття.

Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у сімейному Кодексі України.

Разом з тим, відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За наслідками розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 навчається в Професійній школі імені Ганса Томи (Німеччина, м. Тітізее-Нойштадт, Ганс-Томаштрассе, 10) за спеціалізацією економіка та адміністрування з 12.09.2022 року та прогнозована дата закінчення навчання - 31.07.2026 року (а/с 16,17).

Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

За наслідками розгляду справи встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, зокрема працює на посаді прокурора Чернівецької обласної прокуратури та отримує щомісячний заробіток (а/с 42).

Також, судом враховується сімейний стан відповідача, зокрема факт реєстрації ним шлюбу з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 у шлюбі сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який на даний час є малолітнім (а/с 66, 67).

З системного аналізу ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України вбачається що як позивач так і відповідач зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

З урахуванням встановлених обставин справи, розміру прожиткового мінімуму встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» , однаковий обов`язок обох батьків щодо утримання своїх дітей, рівня доходів відповідача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з визначенням розміру аліментів на утримання повнолітньої донька, яка продовжує навчання у розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Визначаючи такий розмір аліментів, суд також враховує наявну у матеріалах справи інформацію щодо доходів відповідача, наявність у його власності рухомого та нерухомого майна, а тому аліменти у розмірі 1/7 частини його доходів будуть достатніми для забезпечення утримання доньки, не будуть суперечити інтересам сторін та створювати для них надмірний тягар, з урахуванням їх однакового обов`язку утримувати своїх дітей, а також тієї обставини, що відповідач визнає свій обов`язок по матеріальному забезпеченню доньки, у справі відсутні відомості щодо наявності у нього заборгованості зі сплати аліментів та доказів які б вказували про намір ухилитись від свого обов`язку по забезпеченню дітей, натомість до матеріалів справи долучено довідку Герцаївського ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області щодо розміру перерахованих відповідачем аліментів на виконання судового рішення про їх стягнення до повноліття дитини.

Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, наданих сторонами доказів, однакового обов`язку обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які потребують допомоги у зв`язку з навчанням, суд приходить до висновку, щовідповідач повинен та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з чим її потребує на весь період її навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Крім того, відповідно до ст.ст. 201, 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Так, позивач звернулась до суду з позовом 09.04.2024 року, що підтверджується відповідним штемпелем та саме з цього часу з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір та доказів наявності підстав для звільнення від сплати судового збору матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 199, 200, 201 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання їх спільної доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/7 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.04.2024 року та до закінчення навчання ОСОБА_4 в Професійній школі імені Ганса Томи (Німеччина, м. Тітізее-Нойштадт, Ганс-Томаштрассе, 10), але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернівецького апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 27.06.2024 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна