Справа № 488/3435/24
РІШЕННЯ

іменем України

"18" листопада 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 26 липня 2021 року ТОВ «Слон Кредит» уклало з відповідачем Договір про надання споживчого кредиту №667177.

Відповідно до договору ТОВ «Слон Кредит» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 37 500 грн зі строком користування коштами протягом 1096 днів, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі не пізніше 26 липня 2024 року, а також сплачувати проценти за користування ним: за перший день користування кредитом 25 % від суми заборгованості за кредитом; в подальшому 85 % річних від суми заборгованості за кредитом.

24 січня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №2401-24, за яким ТОВ «Слон Кредит» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №667177 від 26 липня 2021 року.

Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 30 червня 2024 року виникла заборгованість у загальному розмірі 74 070,05 грн, у тому числі:

-заборгованість за кредитом 28 401,41 грн;

-заборгованість за процентами 45 668,64 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі.

Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2024 року справу передано на розгляд за підсудністю до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

21 жовтня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що:

- матеріали справи не містять кредитного договору належної (читабельної) якості;

- матеріали справи не містять належних доказів переходу прав вимоги за кредитним договором від первісного кредитора до позивача (наданий на підтвердження цієї обставини договір факторингу не містить необхідної умови - ціни договору; долучений до договору факторингу витяг з реєстру боржників не містить підписи усіх сторін правочину; до договору факторингу не долучено доказів здійснення повного розрахунку за правочином), а також доказів повідомлення відповідача про заміну кредитора в зобов`язанні;

- матеріали справи не містять доказів виконання ТОВ «Слон Кредит» зобов`язання щодо видачі позичальнику кредиту, належного (детального) розрахунку заборгованості та доказів невиконання відповідачем умов кредитного договору. При цьому, наданий розрахунок заборгованості не містить усіх складових боргу, відображає нарахування лише за частину періоду кредитування та не враховує здійснених позичальником проплат;

- при нарахуванні заборгованості кредитор не врахував, що позичальник отримав кредит лише через декілька днів після укладення кредитного договору, а тому нарахування процентів до отримання останнім кредиту є безпідставним. В той же час просив врахувати, що невиконання позичальником умов кредитного договору було обумовлене форс-мажорною обставиною, а саме військовою агресією російської федерації проти України.

25 жовтня 2024 року представник позивача ОСОБА_3 надав суду відповідь на відзив, у якій не погодився з доводами відзиву. При цьому вказував, що кредитний договір та договір факторингу укладені у повній відповідності до вимог закону, а долучені до позову докази підтверджують факт виконання ТОВ «Слон Кредит» взятих на себе зобов`язань, факт переходу прав вимоги за кредитним договором від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», неналежне виконання позичальником умов договору, наявність та розмір заборгованості. Зі свого боку відповідач не спростував вказаних обставин, не надав доказів протилежного, у тому числі відповідних розрахунків.

18 листопада 2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшли додаткові письмові пояснення, у яких він просив відмовити у задоволенні позову, повторно вказуючи на відсутність в матеріалах справи належних доказів переходу прав вимоги за кредитним договором від первісного кредитора до позивача, а також належного розрахунку заборгованості за кредитом.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з`явився, проте в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі відповідача та представників сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема, суд встановив, що 26 липня 2021 року ТОВ «Слон Кредит» уклало з відповідачем Договір про надання споживчого кредиту №667177.

Відповідно до договору ТОВ «Слон Кредит» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 37 500 грн зі строком користування коштами протягом 1096 днів, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі не пізніше 26 липня 2024 року, а також сплачувати проценти за користування ним: за перший день користування кредитом 25 % від суми заборгованості за кредитом; в подальшому 85 % річних від суми заборгованості за кредитом.

Суд не знаходить підстав для сумніву щодо дійсності вказаного документа (кредитного договору), який поданий позивачем у належно засвідченій копії у повній відповідності до вимог ч.ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України (у редакції Закону, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений з дотриманням передбаченої законом письмової форми, у якому сторони правочину узгодили усі істотні умови, позичальник погодився з ними та підписав правочин.

Таким чином, на підставі вказаного договору у ОСОБА_1 виникли відповідні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю (кредитодавцю) позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

Також суд встановив, що 24 січня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №2401-24, за яким ТОВ «Слон Кредит» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №667177 від 26 липня 2021 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України).

Факт переходу прав вимоги за кредитним договором №667177 від 26 липня 2021 року від ТОВ «Слон Кредит» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підтверджується належно засвідченими копією Договору факторингу від 24 січня 2024 року №2401-24, копією Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 24 січня 2024 року (договір та акт містять підписи представників сторін договору), а також витягом з Реєстру боржників від 24 січня 2024 року, що поданий та оформлений з урахуванням вимог ч. 2 ст. 95 ЦК України.

За встановленого, права та обов`язки первісного кредитора за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №667177 від 26 липня 2021 року, дійсно перейшли до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Твердження відзиву про те, що матеріали справи не містять доказів направлення ОСОБА_1 , як позичальнику, повідомлення про відступлення права вимоги новому кредитору, суд не приймає до уваги, оскільки неповідомлення первісним кредитором боржника про відступлення прав вимоги за договором новому кредитору не є підставою для невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань, оскільки наслідком такого є виключно право боржника здійснити платіж (погасити заборгованість) на користь первісного кредитора (ч. 2 ст. 1082 ЦК України).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_2 визнав той факт, що відповідач отримав від ТОВ «Слон Кредит» кошти за кредитним договором та частково виконував взяті на себе зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За такого, твердження іншої частини відзиву про відсутність в матеріалах справи доказів виконання ТОВ «Слон Кредит» зобов`язання щодо видачі позичальнику кредиту суд не приймає до уваги.

В той же час, матеріали справи не містять доказів належного виконання позичальником своїх зобов`язань на користь первісного кредитора або його правонаступника.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №667177 від 26 липня 2021 року (а.с. 14) заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором станом на дату передачі прав вимоги за договором факторингу (24 січня 2024 року) становила 74 070,05 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом 28 401,41 грн; заборгованість за процентами 45 668,64 грн. Згідно розрахунку, вказана заборгованість в подальшому не збільшувалася.

Однак вказаний розрахунок не є деталізованим (розгорнутим) та суперечливим, при цьому суперечить наданому від імені первісного кредитор (ТОВ «Слон Кредит») детальному (помісячному) розрахунку заборгованості за період з 27 липня 2021 року до 26 липня 2024 року (а.с. 50), згідно якого заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором станом на дату передачі прав вимоги за договором факторингу (24 січня 2024 року) становила 74 103,83 грн, у тому числі:

-заборгованість за кредитом 33 936,52 грн;

-заборгованість за процентами 40 167,31 грн.

За встановленого, підтверджена заборгованість за кредитним договором становить 68 568,72 грн, у тому числі:

-заборгованість за кредитом (в межах позовних вимог) 28 401,41 грн;

-заборгованість за процентами 40 167,31 грн.

Що стосується тверджень відзиву на позов в частині недоведеності та необґрунтованості нарахованої заборгованості за кредитним договором, то в цій частині суд з ними не погоджується.

Зокрема, суд нагадує, що заборгованість за кредитним договором підтверджена детальним (помісячним) розрахунком заборгованості, наданим від імені первісного кредитора (ТОВ «Слон Кредит») за період з 27 липня 2021 року до 26 липня 2024 року (а.с. 50) із помісячним розрахунком заборгованості за кожним видом платежу (тіла кредиту, процентів). З розрахунку вбачається, що інших нарахувань за кредитним договором (зокрема неустойки) кредитор не здійснював. У розрахунку враховані усі здійснені позичальником проплати за кредитним договором.

Зі свого боку сторона відповідача належним чином вказаний розрахунок не оспорила, не надала свого (альтернативного) розрахунку заборгованості, а також жодних доказів, що б підтвердили відсутність заборгованості за кредитним договором взагалі або в нарахованому розмірі.

Проте, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Що стосується тверджень відзиву про те, що невиконання позичальником умов кредитного договору було обумовлене форс-мажорною обставиною, а саме військовою агресією російської федерації проти України, то в цій частині слід зазначити, що вказана обставина з урахуванням положень ч. 1 ст. 617 ЦК України є підставою для звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від самого зобов`язання. Однак вимог щодо застосування до відповідача відповідальності за порушення кредитного зобов`язання (зокрема стягнення неустойки) позивач не заявляв.

За такого, встановлена судом заборгованість підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів».

В силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (згідно розміру задоволених вимог) слід стягнути 2 803,02 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; , р/р № НОМЕР_2 в АТ «ТАСКомбанк») заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту від 26 липня 2022 року №667177, що утворилася станом на 30 червня 2024 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 28 401 (двадцять вісім тисяч чотириста одна) гривня 41 копійка; заборгованість за процентами за користування кредитом (за період з 26 липня 2021 року до 24 січня 2024 року) у розмірі 40 167 (сорок тисяч сто шістдесят сім) гривень 31 копійка, а всього в загальному розмірі 68 568 (шістдесят вісім тисяч п`ятсот шістдесят вісім) гривень 72 копійки, а також 2 803 (дві тисячі вісімсот три) гривні 02 копійки судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 листопада 2024 року.

Суддя: О.В. Вуїв