Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/14/24
Єдиний унікальний №733/1200/21
Рішення

Іменем України

20 листопада 2024 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Ічня за правилами загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,

установив:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ПрАТ «СК«Еталон» про стягнення 149 924 грн страхового відшкодування у зв`язку зі смертю потерпілого.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ічня Чернігівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Камаз», д.н.з НОМЕР_1 , з причепом «SCHMITZ», д.н.з НОМЕР_2 , не впоравшись з керуванням допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21214» під керуванням ОСОБА_3 , який від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. 25 липня 2019 року за фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження № 0000391 з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. У ході проведення досудового розслідування було встановлено, що у результаті ДТП ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, які в сукупності, за ознакою небезпеки для життя мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3 б, п. 10.1, п. 12.1 Правил дорожнього руху, що стало причиною та умовою виникнення і настання дорожньо-транспортної пригоди та знаходяться у прямому причинному зв`язку з її наслідками, які наступили у результаті ДТП. 29.11.2019 року прокурором відділу прокуратури Чернігівської області було затверджено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000391 за ч. 2 ст. 286 КК України та направлено на розгляд до Ічнянського районного суду Чернігівської області. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Камаз», д.н.з НОМЕР_1 , ОСОБА_2 на час вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «СК«Еталон». Внаслідок загибелі ОСОБА_3 позивачці завдано моральну шкоду, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача.

Відповідно до відзиву на позовну заяву (а.с. 79-80) відповідач заперечує проти задоволення позову з посиланням його передчасність, враховуючи відсутність доказів вини ОСОБА_2 , що мало законні підстави для зупинення строку перебігу на розгляд справи про виплату страхового відшкодування на час розгляду кримінального провадження за дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 25.07.2019 року. Також просить врахувати, що ним не було порушено прав потерпілих, так як страхова компанія не відмовляла їм у виплаті страхового відшкодування, враховуючи відсутність доказів підтвердження вини зі сторони ОСОБА_2 .

Відповідачем також подано заяву 24.10.2024 року, відповідно до якої останній просив врахувати вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18.04.2024 року, яким цивільний позов позивачів задоволено частково, а тому враховуючи, що в рамках кримінальноо провадження вже прийнято рішення щодо спору між сторонами з тим самим предметом та з тих самих підстав, тому наявні підстави для закриття провадження у справі згідно п.3 ч. 2 ст. 255 ЦПК України (а.с. 187).

У відповідь на відзив відповідача представником позивачів ОСОБА_4 зазначено, що при відшкодуванні шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки вина заподіювача шкоди не вимагається, оскільки особа, яка завдала таку шкоду, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Отже, відсутність у матеріалах справи доказів притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності не може свідчити про відсутність страхового випадку та відсутності підстав для відшкодування ПрАТ «СК«Еталон» завданої позивачам шкоди в межах суми страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована цією страховою компанією (а.с. 95-98).

У запереченнях на відповідь на відзив представника позивачів ОСОБА_4 відповідач просить врахувати, що ним не було порушено прав потерпілих, так як страхова компанія не відмовляла їм у виплаті страхового відшкодування, враховуючи відсутність доказів підтвердження вини зі сторони ОСОБА_2 (а.с. 118-119).

Ухвалою судді від 29 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі (а.с. 73); ухвалою суду від 29 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 99-100); 14 грудня 2021 року від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (а.с. 109-110), яке ухвалою суду від 20 грудня 2021 року було задоволене (а.с. 127-130); ухвалою суду від 07 жовтня 2024 року поновлено провадження у справі (а.с. 179); 04 листопада 2024 року від ОСОБА_5 надійшла заява про залишення позову без розгляду (а.с. 214); 18 листопада 2024 року від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надійшла заява про залишення позову без розгляду (а.с. 219); ухвалою суду від 20 листопада 2024 року відмовлено ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у задоволенні їх заяв про залишення позову без розгляду; ухвалою суду від 20 листопада 2024 року закрито провадження в справі за позовом ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи у частині позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь позивачів по 10 015,20 грн кожному.

Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Сторони у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, при цьому позивачі подали заяви, в яких просили розглянути справу за її відсутності.

Ураховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено що 25 липня 2020 року о 14-55 год ОСОБА_2 , керуючи вантажним автомобілем «Камаз», д.н.з НОМЕР_1 , в зчепленні з причепом «SCHMITZ КО18», д.н.з НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Максиміхіна в м. Ічня Чернігівської області зі сторони с. Парафіївка Ічнянського району у напрямку с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області, поблизу будинку № 33, не впорався з керуванням, допустив виїзд причепа на зустрічну смугу руху, де зіткнувся із зустрічним автомобілем «ВАЗ 21214» під керуванням ОСОБА_3 , який у результаті ДТП загинув на місці. За даним фактом ДТП 25 липня 2019 року було відкрито кримінальне провадження № 0000391 з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 7).

29.11.2019 року прокурором відділу прокуратури Чернігівської області Василець Д.О. було затверджено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000391 за ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до якого 25 липня 2020 року о 14-55 год ОСОБА_2 , керуючи вантажним автомобілем «Камаз», д.н.з НОМЕР_1 , в зчепленні з причепом «SCHMITZ КО18», д.н.з НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Максиміхіна в м. Ічня Чернігівської області у напрямку с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області, поблизу будинку № 33, у порушення п.2.3 б, п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, порушивши вимоги дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху, допустив виїзд причепа «SCHMITZ КО18», д.н.з НОМЕР_2 , на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення із зустрічним автомобілем «ВАЗ 21214», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої травми органів грудної клітки та живота, садна грудної клітки, множинних двобічних прямих та непрямих переломів ребер, прямого перелому грудини, розриву висхідного відділу аорти, гемо перикарду (наявність рідкої крові з незначною кількістю згортків в об`ємі приблизно 250 мл. В порожнині серцевої сорочки), надриву діафрагмальної поверхні правої долі печінки, відкритої черепно-мозкової травми, множинних забіжних ран та саден обличчя, крововиливу з внутрішньої поверхні поверхні м`яких тканин голови, фрагментарно-скалкового перелому кісток склепіння та основи черепа, субарахноїдальних крововиливів обох півкуль головного мозку (крововиливи під м`яку мозкову оболонку), відкритого перелому ліктьової кістки зліва, закритого перелому обох кісток верхньої третини лівої гомілки, саден обох верхніх кінцівок, від яких помер на місці події. Весь комплекс тілесних ушкоджень має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_3 . Причиною та умовою виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушенням ОСОБА_2 вимог п.2.3 б, п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху та дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху і знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили у результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 8-10).

Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18.04.2024 року (а.с. 137-160), зміненого ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 12 вересня 2024 року (а.с. 161-178), ОСОБА_2 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Транспортний засіб - автомобіль Камаз 45, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно полісу № НОМЕР_4 , станом на 25.07.2019 року, був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія» «Еталон» (а.с. 11).

Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12) та копією довідки про причину смерті (а.с. 13).

Із довідки виконавчого комітету Ічнянської міської ради від 21.08.2019 року № 2978 вбачається, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_8 , дочкою ОСОБА_1 та сином ОСОБА_5 (а.с. 14).

З інформації про склад сім`ї вбачається, що членами сім`ї ОСОБА_3 є ОСОБА_9 батько, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 мати, ОСОБА_8 дружина, ОСОБА_5 дитина, ОСОБА_1 дитина, ОСОБА_7 дитина (а.с. 15).

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17).

ОСОБА_8 є дружиною померлого ОСОБА_3 згідно зі свідоцтвом про шлюб від 10 березня 2008 року, актовий запис № 19 (а.с. 20).

Позивачка ОСОБА_1 є дитиною померлого ОСОБА_3 (а.с. 32).

ОСОБА_1 з 01 вересня 2018 року навчається в Університеті «КРОК» та є здобувачем вищої освіти ІІ курсу за спеціальністю «Право». Форма навчання денна. Навчання платне, стипендію не отримує. Термін закінчення навчального закладу за ступенем «Бакалавр» - липень 2022 року, що підтверджується копією довідки Університету «КРОК» (а.с. 35).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Ічнянської міської ради № 2856 від 20.08.2019 року ОСОБА_1 знаходилася на утримання померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 (а.с. 36).

Як убачається з довідки Головного управління Пенсійного фонду України і Чернігівській області № 29/02-05 від 20.08.2019 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по втраті годувальника за батька ОСОБА_3 (а.с. 38).

Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Частиною першою статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Таким чином, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу - автомобіля Камаз 45, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована на день події у ПрАТ «Страхова компанія» «Еталон», експлуатацію якого, як джерела підвищеної небезпеки, здійснював ОСОБА_2 , внаслідок якої загинув ОСОБА_3 , є страховим випадком, тому шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується незалежно від вини власника чи володільця джерела підвищеної небезпеки.

Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження настання дорожньо-транспортної пригоди як внаслідок непереборної сили так і внаслідок умислу потерпілого.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Статтею 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що потерпілим є юридична та фізична особа, життю, здоров`ю та/або майну якої заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого, визначено у статті 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно пункту 27.1, 27.2 ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Тобто зазначеною нормою закону, встановлений мінімально гарантований розмір страхового відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника.

Ця норма є відсилочною, яка містить посилання на ст. 1200 ЦК України та може застосовуватися лише в поєднанні з цією статтею.

Згідно ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Ураховуючи, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , станом на день подання позову до суду навчалася на денній формі навчання в Університеті «КРОК», а також перебувала на утриманні померлого батька, тому остання має право на відшкодування шкоди відповідно до п. 27.1, 27.2 ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. 1200 ЦК України.

Так, на день настання страхового випадку, ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня 4 173,00 грн.

Таким чином загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, становить 150 228,00 грн (4 173х36=150 228).

Оскільки ліміт страхового відшкодування станом на дату настання страхового випадку становить 200 000 грн, то позивачка має право на отримання страхового відшкодування 149 924 грн (150 228+50 076=200304; 150 228-304=149 924).

Так як позивачка при подачі позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК слід стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір в розмірі 1 499,24 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у зв`язку зі смертю потерпілого в розмірі 149 924 (сто сорок десять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) гривні 00 коп.

Стягнути з Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» у дохід держави 1 499 (одну тисячу чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 20 коп судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його кладення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон», місце розташування: вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під`їзд, м. Київ, .

Повне судове рішення складено 20 листопада 2024 року.

Головуючий суддя В.М.Овчарик