Номер провадження: 22-ц/813/5528/24
Справа № 2-418/2009
Головуючий у першій інстанції Тордія Е.Н.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сегеди С.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 16 квітня 2024 рокуу складі суді ОСОБА_2 ,

встановив:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, у якій просила визнати дублікат виконавчого листа за №2-418/2009, виданий Іллічівським міським судом Одеської області 08.04.2015 по справі №501/4115/14 (2-148/09) про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Форум» заборгованість за кредитним договором №0127/06/08-Z від 27.12.2006 у розмірі 1711 424,95 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначила, що 27.12.2006 року між АКБ «Форум», правонаступником якого з 19.04.2010 є ПАБ «Банк Форум» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №0127/06/08-Z за умовами якого позичальник отримав кредит в розмірі 195749,00 доларів США терміном до 27.12.2011. В забезпечення зобов`язання між сторонами 27.12.2006 було укладено договір іпотеки за №11869, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Стрижак Н.С., предметом якого є житловий будинок з підвалом та вбудованими приміщеннями магазину бару, загальною площею 313.9 кв.м, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

06.10.2008 АКБ «ФОРУМ » в особі Одеської філії АКБ «ФОРУ» звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, за наслідками розгляду якого рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 02.02.2009 позовні вимоги задоволено: стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь АКБ «ФОРУМ заборгованість за кредитним договором №0127/06/08- Z від 27.12.2006 у розмірі 1 711 424 грн. 95 коп. та судові витрати у розмірі 1730.00 гривень. Рішення набрало законної сили 13.02.2009.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 29.08.2014 в справі №501/4115/14 (2-418/09) задоволено заяву представника ПАБ «БАНК ФОРУМ» про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом АКБ «Форум» в особі Одеської філії АКБ «ФОРУМ» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 08 квітня 2015 року Іллічівським міським судом Одеської області замість втраченого виконавчого листа видано дублікат виконавчого листа за №2-418/2009.

Заявницею зазначено, що Іллічівським міським відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області неодноразово повертався стягувачеві вищезгаданий дублікат виконавчого листа за №2-418/2009, а саме 07.12.2015, 30.06.2016 та 01.06.2018, про що зроблено відповідні записи на самому дублікаті виконавчого листа.

При цьому заявник при подані заяви про видачу дублікату виконавчого листа за №2-418/2009 враховуючи те, що з набрання законної сили рішення суду до його звернення пройшло п`ять років, що є пропуском строку для подання виконавчого листа до виконання, не поставив перед судом питання щодо поновлення строку для пред`явлення вищезазначеного виконавчого документа до примусового виконання.

Крім того, ОСОБА_1 зазначала, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12.02.2014 у справі №501/71/13ц задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_4 про задоволення спадкоємцями вимог кредитора: стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум», як спадкоємця ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , борг у сумі 1713154,95 грн.: стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» судовий збір у розмірі 3219,00 грн та 114,70 грн. витрати на розміщення оголошення у розмірі 120 грн.

01.04.2014 Іллічівським міським судом Одеської області на підставі вищевказаного рішення суду від 12.02.2014 по справі №501/71/13ц виданий виконавчий лист №501/71/2013ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум», як спадкоємця ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , боргу у розмірі 1713154 грн. 95 коп. Вказаний виконавчий лист перебуває на примусовому виконані у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. за виконавчим провадженням №64868558.

Отже, після винесення рішення Іллічівським міським судом Одеської області від 02.02.2009 по справі №501/4115/14 (2-148/09) щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 та пізніше після винесення цим же судом рішення від 12.02.2014 у справі №501/71/13ц про повторне стягнення тієї ж самої суми заборгованості за тим же самим кредитним договором №0127-/06/08-Z від 27.12.2006 тільки вже іншої особи ОСОБА_4 вбачається подвійне стягнення тієї самої суми заборгованості з різних осіб в різних справах, що порушує загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст.3 ЦК України, а саме справедливість та надає необґрунтованої переваги кредитору в стягненні подвійного розміру тієї самої заборгованості з різних осіб в різних справах та виконавчих провадженнях, у зв`язку із чим наявні підстави для визнання дубліката виконавчого листа за №2-418/2009, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 08.04.2015 по справі №501/4115/14 (2-148/09) про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Форум» заборгованість за кредитним договором №0127/06/08-Z від 27.12.2006 у розмірі 1711 424,95 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 16.04.2024 заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ТОВ Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 16.04.2024 та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 щодо визнання дублікату виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскільки рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02.02.2009 набрало законної сили 13.02.2009, тому банк як стягувач мав право на подання виконавчого листа до виконання не пізніше 13.02.2012, однак таке право не реалізував та пред`явив до виконання дублікат виконавчого листа лише у 2015 році, тобто із пропуском визначеного законом строку. При цьому, зацікавленою особою ТОВ Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» не надано жодних доказів, які б підтвердили перебування виконавчого листа №2-418/2009 на примусовому виконанні у відділах виконавчої служби у період з 02.03.2009 по 08.04.2015.

ОСОБА_1 також зазначає, що питання оскарження чи не оскарження боржником ухвали суду від 08.04.2015 жодним чином не може підтверджувати або спростовувати факт пропуску стягувачем строку пред`явлення листа до примусового виконання. Обґрунтування суду в оскаржуваній ухвалі щодо неодноразового перебування дублікату виконавчого листа на примусовому виконанні не можуть підтверджувати факт того, що даний дублікат виконавчого листа №2-418/2009 пред`являвся до виконання без пропущеного строку для його пред`явлення.

Скарга мотивована також тим, що суд в оскаржуваній ухвалі зробив необґрунтований висновок про те, що заявник використав не той спосіб захисту своїх прав та інтересів, оскільки лише подання заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в даному випадку є ефективною формою правового захисту прав заявника.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання, призначене на 14.11.2024 сторони не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 надав клопотання про проведення засідання в режимі відеоконференції, проте до участі у відеоконференції у визначений не приєднався.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що звертаючись до суду із вказаною заявою в порядку ст. 432 ЦПК України, ОСОБА_1 зазначала, що після винесення рішення Іллічівським міським судом Одеської області від 02.02.2009 виконавчий лист на виконанні не перебував до винесення ухвали про видачу дублікату виконавчого листа від 29.08.2014, у зв`язку із чим пред`явлений до виконання дублікат виконавчого листа у 2015 році, був пред`явлений до виконання в перший раз після закінчення строків пред`явлення його до виконання, що не дає можливості примусового виконання за даним дублікатом виконавчого листа, тому даний дублікат виконавчого листа повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, та судом встановлено, що дублікат виконавчого листа неодноразово перебував на виконанні, про що зроблені відповідні відмітки, з яких вбачається, що останній раз пред`явлений до виконання виконавчий документ було повернуто 01.06.2018, а 30.06.2020 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка не була оскаржена заявником.

Також судом встановлено, що дублікат виконавчого листа видано за ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області 08.04.2015, яка не була оскаржена заявником та набула чинності.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що оскільки ухвала суду про видачу дублікату виконавчого листа не була оскаржена учасниками виконавчого провадження, тому дублікат виконавчого листа був виданий до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання, що дає підстави вважати, що рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02.02.2009 перебувало на виконанні до 2015 року. Також суд дійшов висновку що заявник використала не той спосіб захисту своїх права та інтересів.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 9 ч.2 ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно ч.1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до ч.2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення (матеріально-правові обставини), наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність встановлення питань виконання судового рішення (процесуально-правові обставини).

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

-матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та

-процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасовано; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Судовим розглядом справи встановлено, що оспорюваний дублікат виконавчого листа видано 08.04.2015 на підставі ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 29.08.2014 у справі №501/4115/14-2 (2-418/09), яка не була оскаржена заявником та набула чинності.

З наявної у матеріалах справи копії дублікату виконавчого листа встановлено, що останній неодноразово перебував на виконанні, про що зроблені відповідні відмітки, з яких вбачається, що останній раз пред`явлений до виконання виконавчий документ було повернуто 01.06.2018 (а.с. 15, 15 зворот), а 30.06.2020 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка також не була оскаржена заявником.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (зі змінами та доповненнями) від 19 листопада 2022 року (діючою на стан звернення) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у відповідній редакції) унормовано, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до пунктів 5, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону «Про виконавче провадження» №1404-VIII від1 19 листопада 2022 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених норм Закону дає підстави дійти висновку про те, що виконавчий лист, виданий судом до набрання чинності цим законом, може бути повторно пред`явлений до виконання протягом трьох років.

З урахуванням наведеного, судом вірно встановлено, що підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відсутні, оскільки вищезазначену постанову винесено в межах строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що оскільки рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02.02.2009 набрало законної сили 13.02.2009, тому банк як стягувач мав право на подання виконавчого листа до виконання не пізніше 13.02.2012, однак таке право не реалізував та пред`явив до виконання дублікат виконавчого листа лише у 2015 році, тобто із пропуском визначеного законом строку. При цьому, зацікавленою особою ТОВ Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» не надано жодних доказів, які б підтвердили перебування виконавчого листа №2-418/2009 на примусовому виконанні у відділах виконавчої служби у період з 02.03.2009 по 08.04.2015.

Вказані доводи скаржника є необґрунтованими та безпідставними.

Так, відповідно до положень ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» N 783-XIV ( 783-14 ) від 3 червня 1999 року діючого станом на день винесення рішення ) строк пред`явлення виконавчого документу становив 3 роки.

Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 за №1126/29256 затверджено Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження.

Ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи, судом першої інстанції було зроблено запит №2-148/2009/4539/2024 від 03.04.2024 до Департаменту ДВС МЮУ Південного міжрегіонального управління МЮУ (м.Одеса) управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області щодо наявної інформації, яка перебуває в АСВП та/або архівну інформацію щодо перебування на виконанні у відділах ДВС в Одеській області Південного міжрегіонального управління МЮУ (м.Одеса) у період з 02.03.2009 по 08.04.2015 виконавчого листа №2-148/2009 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, виданого Іллічівським міським судом Одеської області (а.с. 101).

Згідно відповіді на запит, зареєстрованого судом 12.04.2024 за вх. №ЕП-1125/24 вбачається, що моніторингом даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, шо у період з 02.03.2009 по 08.04.2015 виконавчий лист №2-148/2009, виданий Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на виконання до відділів ДВС у м.Одесі та Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не надходив та на виконанні не перебуває.

Разом з тим, як встановлено судом, введення автоматизованої системі виконавчого провадження сталось у 2016 році, до цього інформація зберігалась в паперових носіях, яким чином переносилась ця інформація і з якого часу наповнювався реєстр суду не повідомлено, тому безумовно стверджувати що виконавчий лист не перебував на виконанні до 2015 року, не можливо.

Також посилання скаржника на пропуск строку пред`явлення до виконання до 2015 року є необґрунтованими, оскільки жодна з постанов про відкриття виконавчого провадження оскаржена не була, тобто після відкриття відбувалося переривання строку пред`явлення.

Апеляційний суд вважає за необхідне також зазначити, що, як свідчать матеріали справи, на теперішній час виконавче провадження з примусового виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «ФОРУМ» заборгованості за кредитним договором в сумі 1711 424.95 грн. за оспорюваним виконавчим листом закрито. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.06.2020, що видав ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-418/2009, виданий 08.04.2015 Іллічівським міським судом Одеської області скасовано постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. від 27.02.2024 на підставі абзацу 4 ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 57) та в цей де день 27.02.2024 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки заяву про відкриття провадження, подано особою яка не має на те повноважень (а.с. 58).

Щодо посилання заявниці на подвійне стягнення суми заборгованості за кредитним договором №0127/06/08-Z від 27.12.2006 у розмірі 1711 424,95 грн., апеляційний суд зазначає наступне.

Так судом встановлено, що після ухвалення 02.02.2009 рішення Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь АКБ «ФОРУМ» заборгованості за кредитним договором №0127/06/08- Z від 27.12.2006 у розмірі 171124,95 грн., ОСОБА_3 28.01.2011 померла, у зв`язку із чим, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12.02.2014 у справі №501/71/13 були задоволені позовні вимоги ПАТ «БАНК ФОРУМ» до ОСОБА_4 про задоволення вимог кредитора після смерті ОСОБА_3 , та стягнуто 1711424,95 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Спадкоємцем після його смерті за заповітом є його дружина ОСОБА_1 , заявник у справі.

05.03.2024 Іллічівським міським судом Одеської області у справі №501/71/13 за заявою ОСОБА_1 змінено сторону у виконавчому провадженні №64868558 відкритому 17.03.2021 ОСОБА_4 на правонаступника ОСОБА_1 .

Таким чином на теперішній час існують два виконавчих листа виданих за різними рішеннями про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0127/06/08- Z від 27.12.2006 у розмірі 1711424 грн. 95 коп.

Проте апеляційний суд зауважує, що заборгованість, стягнута по рішенню в справі №501/71/13 поглинає заборгованість з попереднього рішення в справі №2-418/09, з якого чітко вбачається предмет позову, тому твердження заявниці про повторне стягнення тієї ж самої суми заборгованості за тим же самим кредитним договором з неї - є помилковими.

Окрім того, судом першої інстанції вірно роз`яснено заявниці, що вирішення такого питання врегульовано Законом України «Про виконавче провадження», зокрема шляхом об`єднання виконавчих проваджень в одне провадження. Якщо, такі дії не будуть проведені, то ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає відповідні дії щодо оскарження дій державного (приватного) виконавця в цивільному або адміністративному судочинстві.

З урахуванням вищенаведеного, обставини, з якими заявниця пов`язує помилковість видачі судом виконавчого документу не є підставами, в розумінні ч.2 ст. 432 ЦПК України, для визнання виданого на підставі рішення суду дублікату виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Інших, визначених ст. 432 ЦПК України, підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягають виконанню, заявниця не зазначила.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання дублікату виконавчого листа за №2-418/2009, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 08.04.2015 по справі №501/4115/14 (2-148/09) про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Форум» заборгованість за кредитним договором №0127/06/08-Z від 27.12.2006 у розмірі 1711 424,95 таким, що не підлягає виконанню.

Жодних інших доводів на спростування висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 16 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19.11.2024

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

С.М. Сегеда