Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Пустовіт О.Г., за участю секретаря судового засідання Голуб О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» про відшкодування моральної шкоди, заподіяною втратою працездатності внаслідок професійного захворювання, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» про стягнення моральної шкоди, заподіяною втратою працездатності внаслідок професійного захворювання, в якій просив стягнути з відповідача на його користь суму моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоров`я, у розмірі 461 500.00гривень, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування позовної заяви позивач ОСОБА_1 зазначив, що протягом тривалого періоду працював у Акціонерному товаристві «Криворізький залізорудний комбінат», а саме 20 років 5 місяців за професіями: з 14.04.2003р. по 07.08.2003 р. - підземний гірничий робітник ШБУ ВАТ «Кривбасзалізрудком», з 29.09.2003 р. по 16.10.2003р. - підземний гірник на шахті ім. Леніна ВАТ «Кривбасзалізрудком», з 16.10.2003р. по 03.03.2005р. підземний прохідник на шахті ім. Леніна ВАТ «Кривбасзалізрудком», з 03.03.2005 р. по 31.05.2007 р. бурильник шпурів шахти «Тернівська» ВАТ «Кривбасзалізрудком», з 19.06.2007 р. по 18.03.2024 р. прохідником на шахті Покровська АТ «Кривбасзалізрудком».

У зв`язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці та недосконалістю технологічних процесів, Позивачем отримано три хронічних професійних захворювання:

1)Радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня).

2)Вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації з синдром вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях.

3)Хронічне обструктивне захворювання легень групи В (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії). Легенева недостатність першого- другого ступеня (GOLD II).

Відповідно до Інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) № ПС/1/8744-24 від 08.05.2024 року та Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 10.07.2024 року підставою для виникнення у позивача професійних захворювань стало наступне:Працюючи прохідником на шахті «Покровська» («Октябрська» ВАТ Кривбасзалізрудком, ПАТ Кривбасзалізрудком та АТ Кривбасзалізрудком у період з 19.06.2007 по 23.02.2024, Позивач в підземних умовах шахти виконував комплекс робіт з проходки горизонтальних, похилих, вертикальних підняттєвих гірничих виробок, здійснював буріння шпурів усіма типами ручних та телескопних перфораторів, та самохідними буровими установками, заводив усі види кріплення, проходив гірничі виробки у місцях геологічних порушень, підвищеного гірничого тиску, по завалу.

В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, що перешкоджає їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перенавантаженням.

Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, порушень в роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив концентрацій аерозолів фіброгенної дії та рівнів вібрації локальної, що перевищували нормативні показники.

Працюючи у період з 14.04.2003 по 07.08.2003 та з 29.09.2003 по 16.10.2003 гірником підземним шахти ім. Леніна Ват «»Кривбасзалізрудком», з 16.10.2003 по 03.05.2005 підземним прохідником (учнем) шахти ім. Леніна ВАТ «Кривбасзалізрудком», з 03.03.2005 по 12.08.2011 підземним бурильником шпурів ш. ім. Леніна, також підпадав під вплив фізичного навантаження, концентрацій аерозолів фіброгенної дії та рівнів вібрації локальної , показники яких перевищували нормативи.

Відповідно до п. 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від10.07.2024 року причиною виникнення у Позивачаспрофесійних захворювань є:

- важкість праці:

Маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну, перевищувала на 10 кг і складала 40 кг при нормі до 30 к;

Періодичне перебування у робочій зоні стоячи 30% зміни при нормі до 25%;

Згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом МОЗ України №248 від 08.04.2014.

- вібрація локальна:

Еквівалентний корегований рівень віброприскорення на 0,8-2,1 дБ перевищував допустимий рівень згідно ДСН 3.3.6.039-99 «Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації» та складав 76,8-78,1 дБ при ГДР 76дБ.

- пил переважно фіброгенної дії:

Концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в середньому у 1,95 разів (3,9 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3), згідно Наказу МОЗ України від 14.07.2020 № 1596 Про затвердження гігієнічних регламентів допустимого вмісту хімічних і біологічних речовин у повітрі робочої зони.

Отже, Відповідач у справі не створив належні та безпечні умови праці на робочому місці Позивача, внаслідок чого він отримав професійні захворювання, що призвели до встановлення йому втрати працездатності в значному розмірі, а саме 65%, та третьої групи інвалідності, у досить молодому віці, що підтверджую довідками МСЕК серії 12 ААА № 130225 від 03.09.2024 р. та серії 12 ААГ № 573866 від 03.09.2024 р.

Внаслідок отриманих професійних захворювань Позивача постійно турбує біль в шийному і п/кр від. хребта, з іррадіацією в праву ногу, біль і обмеження руху в ліктьових, плечових і колінних суглобах, болі і оніміння рук, мерзлякуватість кистей, побіління пальців рук на холоді, загальна слабкість, задишка при незначному фізичному навантаженні, кашель із слизовим мокротинням та сухий, біль за грудиною, головний біль.

У зв`язку з поганим самопочуттям він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування, в підтвердження чого до позовної заяви додаються копії відповідних медичних документів.

Внаслідок отриманих професійних захворювань було порушено та порушуються Позивача нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання: змінився характер життя, приступи удушшя, кашлю та болю не дають спокійно відпочивати, до появи захворювань був активною людиною, в даний час будь-яке навантаження викликає задишку, кашель та біль, позбавився можливості реалізувати своє уміння працювати, виконувати будь-яку фізичну роботу, рухатися легко і вільно, весело відпочивати, знаходитися серед людей, повноцінно спілкуватися з людьми.

Через хвороби Позивач не може належним чином слідкувати за побутом вдома, самостійно виконувати різні дії, які потребують фізичного навантаження у господарстві, це доводиться робити його дружині, що викликає неприхований осуд з боку оточуючих.

Позивач є батьком та має на утриманні неповнолітню доньку : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . зазначає в позовній заяві, що не може грати в активні ігри з донькою, як це було ще декілька років тому, в нього погіршилися відносини з дружиною, оскільки він не має змоги надавати їй та дитині допомогу, як матеріальну, так і фізичну, на тому рівні, який був до встановлення групи інвалідності йому та втрати професійної працездатності.

Всі ці обставини є наслідками професійних захворювань, які викликають у Позивача щиросердечні страждання і переживання, почуття приниженості, неповноцінності.

Тому, свої моральні і душевні страждання позивач оцінює в розмірі 461 500,00 гривень, які просить стягнути з відповідача на його користь.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач скористався правом надання суду відзиву на позовну заяву та 11 листопада 2024 року надав його до суду. Згідно поданого відзиву, відповідач не погоджується в повній мірі з пред`явленими позовними вимогами та вважає, що позивачем не доведений факт спричинення моральної шкоди саме діями відповідача. Окрім цього, на думку відповідача, заявлений розмір моральної шкоди не відповідає вимогам розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з АТ«КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», а саме працював : з 14.04.2003р. по 07.08.2003 р. - підземним гірником робітник ШБУ ВАТ «Кривбасзалізрудком», з 29.09.2003 р. по 16.10.2003р. - підземним гірник на шахті ім. Леніна ВАТ «Кривбасзалізрудком», з 16.10.2003р. по 03.03.2005р. підземний прохідник на шахті ім. Леніна ВАТ «Кривбасзалізрудком», з 03.03.2005 р. по 31.05.2007 р. бурильник шпурів шахти «Тернівська» ВАТ «Кривбасзалізрудком», з 19.06.2007 р. по 18.03.2024 р. прохідником на шахті Покровська АТ «Кривбасзалізрудком».Всього 20 років 5 місяців працював у Відповідача в умовах впливу шкідливих факторів за різними професіями, що підтверджується копією трудової книжки.

У зв`язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці та недосконалістю технологічних процесів, Позивачем отримано три хронічних професійних захворювання: Радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня), Вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації з синдром вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях, Хронічне обструктивне захворювання легень групи В (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії). Легенева недостатність першого- другого ступеня (GOLD II).

Відповідно до Інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) № ПС/1/8744-24 від 08.05.2024 року та Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 10.07.2024 року підставою для виникнення у позивача професійних захворювань стало наступне: Працюючи прохідником на шахті «Покровська» («Октябрська» ВАТ Кривбасзалізрудком, ПАТ Кривбасзалізрудком та АТ Кривбасзалізрудком у період з 19.06.2007 по 23.02.2024, Позивач в підземних умовах шахти виконував комплекс робіт з проходки горизонтальних, похилих, вертикальних підняттєвих гірничих виробок, здійснював буріння шпурів усіма типами ручних та телескопних перфораторів, та самохідними буровими установками, заводив усі види кріплення, проходив гірничі виробки у місцях геологічних порушень, підвищеного гірничого тиску, по завалу.

В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, що перешкоджає їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перенавантаженням.

Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, порушень в роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив концентрацій аерозолів фіброгенної дії та рівнів вібрації локальної, що перевищували нормативні показники.

Працюючи у період з 14.04.2003 по 07.08.2003 та з 29.09.2003 по 16.10.2003 гірником підземним шахти ім. Леніна Ват «»Кривбасзалізрудком», з 16.10.2003 по 03.05.2005 підземним прохідником (учнем) шахти ім. Леніна ВАТ «Кривбасзалізрудком», з 03.03.2005 по 12.08.2011 підземним бурильником шпурів ш. ім. Леніна, також підпадав під вплив фізичного навантаження, концентрацій аерозолів фіброгенної дії та рівнів вібрації локальної , показники яких перевищували нормативи.

Відповідно до п. 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від10.07.2024 року причиною виникнення у Позивачаспрофесійних захворювань є:

- важкість праці:

Маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну, перевищувала на 10 кг і складала 40 кг при нормі до 30 к;

Періодичне перебування у робочій зоні стоячи 30% зміни при нормі до 25%;

Згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом МОЗ України №248 від 08.04.2014.

- вібрація локальна:

Еквівалентний корегований рівень віброприскорення на 0,8-2,1 дБ перевищував допустимий рівень згідно ДСН 3.3.6.039-99 «Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації» та складав 76,8-78,1 дБ при ГДР 76дБ.

- пил переважно фіброгенної дії:

Концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в середньому у 1,95 разів (3,9 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3), згідно Наказу МОЗ України від 14.07.2020 № 1596 Про затвердження гігієнічних регламентів допустимого вмісту хімічних і біологічних речовин у повітрі робочої зони.

Відповідач у справі не створив належні та безпечні умови праці на робочому місці Позивача, внаслідок чого він отримав професійні захворювання, що призвели до встановлення йому втрати працездатності в значному розмірі, а саме 65%, та третьої групи інвалідності, , у досить молодому віці, що підтверджую довідками МСЕК серії 12 ААА № 130225 від 03.09.2024 р. та серії 12 ААГ № 573866 від 03.09.2024 р.

У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивач неодноразово звертався до закладів медичного лікування, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписними епікризами та виписками з медичної карти.

Суд, встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійні захворювання отримані позивачем у зв`язку із виконанням ним трудових обов`язків, і наявності у зв`язку з цим підстав, згідно норм діючого законодавства, для відшкодування моральної шкоди.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 3 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно з ст.173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

У зв`язку з тим, що, відповідно до положень ст.237-1 КЗпП України, відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок нещасного випадку під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я через виникнення у нього професійних захворювань, спричинених негативними виробничими факторами, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача.

Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від нещасних випадків на виробництві, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Як зазначено в п.4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Судом встановлено, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями ОСОБА_1 встановлено втрата професійної працездатності у розмірі 65 % та ІІІ групу інвалідності. Внаслідок втрати професійної працездатності, позивач не має змоги вести звичний образ життя, забезпечувати себе належним чином, вимушений постійно проходити курси лікування, вести звичний йому спосіб життя.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України ''Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди "№ 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, суд враховує тривалий період роботи позивача, характер отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, стан здоров`я потерпілого, тяжкість та невідворотність вимушених змін його життєвих і виробничих стосунках, і вважає необхідним визначити розмір компенсації в сумі 330 000,00 гривень, що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 461 500,00 гривень, то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди.

Суд при цьому зауважує, що порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України).

Відповідно до пп. «А» п. 164.2.14 ст. 164 Податкового кодексу України (в редакції з 23 травня 2020 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

При цьому, відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПК України.

Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподатковуваного доходу платника податку (в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати) та відповідно підлягають оподаткуванню, однак крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 25 липня 2018 року по справі № 180/683/13-ц.

Таким чином суд зазначає, що чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. У даному випадку це суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок професійного захворювання, тобто заподіяння йому шкоди здоров`ю.

На підставі переліченого вказані зміни до податкового законодавства не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок отриманого професійного захворювання.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 21 червня 2022 року по справі № 599/645/21.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в розмірі 3 300,00 гривень.

Керуючись ст. ст.153,237-1 КЗпП України, Законом України «Про охорону праці», ст. ст.3,12,81,141,263,265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» про відшкодування моральної шкоди, заподіяною втратою працездатності внаслідок професійного захворювання - задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 330 000,00 (триста тридцять тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» на користь держави судовий збір в розмірі 3 300,00 (три тисячі триста) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , юридична адреса: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Симбірцева, 1А.

Повний текст рішення складено 19 листопада 2024 року та підписано без проголошення.

Суддя: О. Г. Пустовіт