печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року Суддя Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л., розглянувши матеріали заяви за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, власника каналу Київ Оперативний про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування, -

В С Т А Н О В И В:

До Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Національної поліції України, власника каналу Київ Оперативний про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування.

Під час вивчення матеріалів вказаної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, позовна заява повинна відповідати вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

У відповідності до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позову позивач просить суд:

Встановити факт недостовірної інформації стосовно позивача - ОСОБА_1 , яка міститься в статті за посилання ІНФОРМАЦІЯ_1, яке належить каналу «Kиїв оперативний» - «Вдивіться у ці інтелігентні і вкрай нещасні обличчя! Ви можете спостерігати кримінальних авторитетів: «ОСОБА_6», « ОСОБА_2 », «ОСОБА_7», персонаж на прізвисько « ОСОБА_3 » (бродяга), « ОСОБА_4 » (бродяга). Їх затримали у травні за участі у злочинній «сходці», де ця банда обговорювала схеми незаконного переправлення ухилянтів за кордон. «Агресора» зловили минулого тижня, хоча на цьому ще є справа про напад на правоохоронця під час виконання службових обов`язків у 2023 році. Парадокс у тому, що тепер правоохоронець навійні, а цей - рішає схематози. Усих цих майже святих людей затримали оперативники УСР, а суд відправив у СІЗО. Проте, їх адвокати вважають, що це недуже справедливо і незаконно! Ну не змогли «парєшать» ні з ким, так буває ... Нe той суд, та така суддя, не такі прокурори, не такі слідчі, не такі оперативники!Всі не такі. Окрім них самих. Скоро мітинги влаштовуватимуть ще. Лозунгів повна купа - руки геть від кримінальних авторитетів! Випустіть їх негайно на волю!. Дайте підозрюваним той суд, який їм подобається і прокурорів з якими можна «парєшать».

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Крім того, як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, матеріально-правова вимога позивача до відповідача повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу та ґрунтується на законі.

Також заслуговує на увагу те, що відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Пунктом 12 даної постанови визначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Згідно п. 14 зазначеної постанови встановлено, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам ст. 175 ЦПК. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Також в п. 15 вищезазначеної постанови передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Так, позивач, заявляючи вимоги до відповідачів Національної поліції України, власника каналу Київ Оперативний про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування, не зазначив, хто є автором публікації, поширеної на сайті каналу Київ Оперативний та як наслідок не обґрунтував позов в частині способу спростування спірної інформації в порядку захисту ділової репутації у мережі Інтернет, оскільки, розгляд даної справи може вплинути на права та обов`язки автора публікації, а тому зазначення вказаної особи, як сторони у справі, є необхідним та відповідно належить до обов`язків позивача в обґрунтування поданого позову.

Дані про власників веб-сайтів та доменних імен повинні бути підтверджені інформацією від адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Таким чином, позивачем не визначено автора публікації, розміщеної на каналі Київ Оперативний. Відсутність вказаних відомостей перешкоджає визначенню суб`єктного складу відповідачів у поданій позовній заяві, що в свою чергу унеможливлює визначення спірності цивільних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем.

Твердження позивача про неможливість встановлення власника каналу Київ Оперативний суд не приймає до уваги, оскільки суду не надано доказів звернення позивача для встановлення вищевказаної інформації.

Також суд звертає увагу позивача, що останній звертається до суду з позовною заявою, а не з заявою в порядку окремого провадження.

Крім того, підлягає уточненню сам зміст позовної вимоги щодо визнання недостовірної інформації, зобов`язання її видалення та викладення спростувань про те, що факти викладені в публікації не відповідають дійсності, оскільки позивачем не конкретизовано які саме факти підлягають спростуванню.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, позивачем додано до позовної заяви письмові докази, які не підтверджують наявність спору між позивачем та Національною поліцією України, а тому не є зрозумілим які підстави для пред`явлення позову вказаної особи.

За текстом прохальної частини позовної заяви позивач просить : «Встановити факт недостовірної інформації стосовно позивача - ОСОБА_1 , яка міститься в статті за посилання ІНФОРМАЦІЯ_1 яке належить каналу «Kиїв оперативний» - «Вдивіться у ці інтелігентні і вкрай нещасні обличчя! Ви можете спостерігати кримінальних авторитетів: «ОСОБА_6», « ОСОБА_2 », «ОСОБА_7», персонаж на прізвисько « ОСОБА_3 » (бродяга), « ОСОБА_4 » (бродяга). Їх затримали у травні за участі у злочинній «сходці», де ця банда обговорювала схеми незаконного переправлення ухилянтів за кордон. «Агресора» зловили минулого тижня, хоча на цьому ще є справа про напад на правоохоронця під час виконання службових обов`язків у 2023 році. Парадокс у тому, що тепер правоохоронець навійні, а цей - рішає схематози. Усих цих майже святих людей затримали оперативники УСР, а суд відправив у СІЗО. Проте, їх адвокати вважають, що це недуже справедливо і незаконно! Ну не змогли «парєшать» ні з ким, так буває ... Нe той суд, та така суддя, не такі прокурори, не такі слідчі, не такі оперативники!Всі не такі. Окрім них самих. Скоро мітинги влаштовуватимуть ще. Лозунгів повна купа - руки геть від кримінальних авторитетів! Випустіть їх негайно на волю!. Дайте підозрюваним той суд, який їм подобається і прокурорів з якими можна «парєшать».

Відповідно до норм чинного ЦПК України, у позовній заяві почергово повинно бути викладено по кожній позовній вимозі: зміст позовної вимоги, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує цю позовну вимогу та зазначення доказів, що її підтверджує, наявність підстав для звільнення від доказування.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин підстави також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше - для визначення предмета доказування по даній справі.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов (належність відповідачів); що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують ці обставини. Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову до визначених осіб та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

У разі виправлення недоліків у вказаній частині, нову позовну заяву необхідно подати разом із копіями заяв відповідно до кількості учасників процесу.

Згідно ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про необхідність усунення вищевказаних недоліків та надання позивачу строку для їх усунення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Національної поліції України, власника каналу Київ Оперативний про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Л. Бусик