Справа №627/1088/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2024 р. с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючої Вовк Л. В.

з участю секретаря судового засідання Тішакіної Л.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів ,

у с т а н о в и в :

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 10.09.2014 у справі № 627/1117/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів , з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття . Після набрання рішення законної сили , позивач з 2014 по 2018 роки сплачував аліменти на користь відповідачки, після чого стягнення аліментів не відбувалося , оскільки відповідачка, забрала виконавчий лист з виконавчої служби , визнавши , що позивач ОСОБА_1 не є батьком дитини. В період з січня 2016 р. по червень 2020 р . відповідачка отримувала на дитину соцільну грошову допомогу як одинока мати та соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в період . Також , згідно відомостей про реєстрацію народження ОСОБА_4 , дитина записана зі слів матері , на підставі ч.1 ст.135 СК України . В червні 2024 року відповідачка знову подала виконавчий лист про стягнення алоіментів на примусове виконання . Позивач вважає, що за таких обставин , подальше стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини , є безпідставним . Просив припинити стягнення з позивача на користь відповідачки ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Одночасно з позовом , в жовтні 2024 року, позивачем подано до суду заяву про забезпечення вищезазначеного позову , шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа Краснокутського районного суду Харківської області № 627/1117/14 від 10.09.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття .

Заява мотивована тим, що 30.09.2024 постановою старшого державного виконавця Валківського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Омельченка В.В., в ході примусового виконання виконавчого листа № 627/1117/14 від 10.09.2014 , звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 у розмірі 50 % від заробітку ( доходу) , де , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , сплата поточних аліментів , інша частина - погашення заборгованості в розмірі 228 990,77 грн, оскільки боржник працює та станом на 30.09.2024 у нього існує заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 228 990,77 грн.

У зв`язку з тим, що в межах виконавчого провадження державним виконавцем звернено стягнення на заробітну плату боржника у розмірі 50% від заробітку ( доходу ) , стягнення які повинні бути проведені за цією постановою , на думку позивача, є незаконими та приведуть до ще більших порушень його прав .Безпідставне стягнення з позивача значних коштів, призведе до неможливості поновлення його порушених прав та інтересів, за захистом яких позивач звернувся, зробить неможливим виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову. Посилаючись на зазначені обставини, позивач на підставі п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України , просить забезпечити позов, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа до моменту ухвалення рішення судом .

Суд, дослідивши заяву , вивчивши докази по справі ,дійшов наступного висновку.

Судом встановлено , що рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 10.09.2014 у справі № 627/1117/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів , з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.07.2014. Рішення набрало законної сили 21.09.2014.

На примусовому виконанні у старшого державного виконавця Валківського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Омельченка В.В., знаходиться виконавче провадження 75316525, відкрите , на підставі виконавчого листа Краснокутського районного суду Харківської області від 10.09.2014 у справі № 627/1117/14-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, згідно постанови від 17.06.2024 .

В межах виконавчого провадження , постановою старшого державного виконавця Валківського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Омельченка В.В. від 30.09.2024 , звернуто стягнення на заробітну плату боржника .

Предметом позову , з яким позивач звернувся до суду є припинення стягнення аліментів.

Заявник просить забезпечити позов , на підставі п. 6 ч.1 ст.150 ЦПК України, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа ,який оскаржується боржником у судовому порядку .

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із пунктом 6 частини першої та частини третьої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку . Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову має бути домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2023 року у справі № 641/6173/21 (провадження № 61-12662св22) з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20), зазначено, що: «Під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

У частині 10 статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, тотожність позовних вимог заходам забезпечення позову має наслідком відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову та відповідно скасування оскаржених судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 727/3757/21 (провадження № 61-10529св21), від 22 вересня 2021 року у справі № 752/24015/20 (провадження № 61-6265св21).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 , виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

В постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року в справі № 705/3587/21-ц, від 12 січня 2023 року в справі № 334/9179/21, від 13 березня 2024 року в справі № 372/1561/23, від 11 квітня 2024 року в справі № 127/32578/23 викладено правовий висновок, згідно якого недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

З обставин справи слідує, що у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 ставить питання про зупинення стягнення аліментів , стягнутих за рішенням суду на утримання дитини , яке набрало законної сили та в установленому законом порядку не скасовано , що суперечить гарантованому Конституцією України принципу обов`язковості судових рішень. Обраний позивачем , спосіб забезпечення позову , фактично наперед вирішує питання, які стосуються розгляду позовних вимог по суті, оскільки беззаперечно пов`язаний з предметом спору, що відповідно до вимог статті 150 ч.10 ЦПК України є недопустимим. Отже, обраний позивачем спосіб забезпечення позову є тотожним задоволенню заявлених вимог, що прямо заборонено процесуальним законом.

Окрім того, пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 передбачено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних

заходів .

Згідно із частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Вирішуючи питання забезпечення позову у даній справі, суд також враховує інтереси та права дитини ОСОБА_4 , на утримання якого стягуються аліменти.

Враховуючи викладене та керуючись ст.149-153, 260, 353,354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Л.В. Вовк