Справа № 509/894/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кочко В.К.,

при секретарі - Савченко М.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в с-щі Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, визнання особистою приватною власністю

ВСТАНОВИВ:

13.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна набутого за час шлюбу, в якому просить:

- визнати спільною власністю подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 і ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_2 наступні об`єкти нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237); частини житлового будинку АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 34601114,

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на частини квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на частини житлового будинку АДРЕСА_3 , будинок, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 34601114.

- стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування позову, позивач вказує, що у період з 19.04.2003 р. по 05.03.2021 р. позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, який зареєстрованийПершим відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції 17.07.2012 року, свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 та складено відповідний актовий запис № 224. За період шлюбу позивачем та відповідачем набуте спільне майно: квартиру АДРЕСА_1 , житлового будинку АДРЕСА_2 . Після розірвання шлюбу подружжя проживає окремо один від одного, розподілити майно у позасудовому порядку не має можливості, оскільки відповідачка відмовилась від пропозицій ОСОБА_1 .Позивач вважає, що спірні об`єкти є спільною сумісною власністю подружжя та підлягають поділу за правиламист.70 СК України.

07.03.2024 р. відповідач за первісним позовом, звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області із зустрічною позовною заявою, яку уточнила 26.04.2024 року, ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, визнання майна особистою приватною власністю,в якому просить:

1)в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на:

- 1/2 частину квартири, загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., адреса: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237);

- 95/2000 частини житлового будинку, з господарчими будівлями та спорудами, адреса: АДРЕСА_5 .

2) в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на:

- 1/2 частину квартири, загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., адреса: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237);

- 95/2000 частини житлового будинку, з господарчими будівлями та спорудами, адреса: АДРЕСА_5 .

3) визнати право особистої приватної власності за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на 405/1000 частини житлового будинку, з господарчими будівлями та спорудами, адреса: АДРЕСА_5 .

4) в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя транспортного засобу марки «Mitsubishi», модель «L200», 2007 року випуску, номер кузова (рами, шасі) НОМЕР_4 , стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) компенсацію вартості її 1/2 частки у праві спільної сумісної власності в розмірі 216 596,83 гривень (двісті шістнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто шість гривень 83 копійки).

5)стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 9084,00 грн.

6)стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 зазначила, що, враховуючи, що квартира придбана під час шлюбу, то вона підлягає поділу по 1/2 кожній зі сторін. Транспортний засіб марки Mitsubishi, модель L200, 2007 року випуску є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, є неподільною річчю, тому ОСОБА_4 , враховуючи, що транспортним засобом користується ОСОБА_1 , просить суд стягнути грошову коменсацію вартості частки у праві спільної сумісної власності в розмірі 216 596,83 гривень. Водночас житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 належить на праві власності ОСОБА_4 , яким до моменту укладення шлюбу позивачка вже володіла. Позивачка за зустрічним позовом стверджує, що частка будинку з 81% готовності належить на праві особистої власності їй, а залишкові 19% будівельних робіт для вводу будинку в експлуатацію були здійснені під час шлюбу.Відтак, поділу між подружжям підлягає саме 19% від 1/2 частки будинку.

Відповідач за зустрічним позовом, ОСОБА_1 , подав відзив на зустрічний позов, в якому визнає зустрічний позов частково та те, що майно (квартира, частина будинку) було придбано під час шлюбу, тому підлягає поділу і просить суд (п.2 прохальної частини )в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за (первісним позивачем) ОСОБА_1 право власності на: - 1/2 частину квартири, загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., адреса: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237); - 95/2000 частини житлового будинку, з господарчими будівлями та спорудами, адреса: АДРЕСА_6 » ( АДРЕСА_7 . З таким порядком поділу квартири і частини будинку, відповідач ОСОБА_1 , погоджується.

Однак з вартістю транспортного засобу, який підлягвє поділу відповідач не погоджується та вважає, що реальна вартість транспортного засобу марки Mitsubishi, модель L200, 2007 згідно з звітом з незалежної оцінки майна (ТОВ ПРОФІ-ТН) становить 8104 дол. США (314 348 грн).

Представник позивача та позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні первісного позову, зустрічний позов підтримала та просила задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя. підлягає задоволенню частково, зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, визнання майна особистою приватною власністю підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 19.04.2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб.

Під час шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.02.2021 року у справі №509/2937/20, яке набрало законної сили 05.03.2021 року, шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного державного реєстру МВС, за сторонами зареєстровано наступне майно: ОСОБА_4 на праві приватної власності належать квартира, загальною площею 55.1 кв.м., житловою площею 28.1 кв.м., адреса: АДРЕСА_4 , 1/2 частина житлового будинку, з господарчими будівлями та спорудами, адреса: АДРЕСА_8 .

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить транспортний засіб марки Mitsubishi, модель L200, 2007 року випуску.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_8 , належить на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_7 по 1/2 частці кожній.

Підставою виникнення права власності вказано свідоцтво про право власності від 12.09.2011 року, видане на підставі рішення Виконкому Таїровської селищної ради від 30.08.2011 року №1148.

Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.07.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського РНО Одеської області Панченко О.О., ОСОБА_8 (після укладення шлюбу прізвище змінено на ОСОБА_9 ) та ОСОБА_7 купили, в рівних частках кожна, незакінчений будівництвом житловий будинок, готовністю 81%, що знаходиться в АДРЕСА_9 , та складається в цілому з одного незакінченого будівництвом житлового будинку, готовністю 81%, розташованого на земельній ділянці державного фонду розміром 1000 кв.м.

Згідно з Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації від 29.08.2011 року №ОД5 закінчений будівництвом об`єкт вирішено вважати готовим до експлуатації. Замовниками зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Рішенням Виконавчого комітету Таїровської селищної ради Овідіопольськоо району Одеської області від 30.08.2011 року №1148 вирішено видати ОСОБА_4 та ОСОБА_7 свідоцтво про право власності на новозбудоване майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться на території Таїровської селищної ради за адресою: АДРЕСА_8 , і в цілому складається з:літ. А-2, а-а1, а4 житловий будинок, загальною площею 403,8 кв.м., житловою площею 120,9 кв.м.; літ. А2 балкон, загальною площею 2,6 кв.м., літ. А3 балкон, загальною площею 17,8 кв.м., споруди - №1-8, І.

Так, згідно з ч. 1ст.76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як закріплено в ч. 2ст. 76 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Згідно зі ст.81 ЦПКУкраїни передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція нормистатті 60 СК Українисвідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 24.05.2017 року у справі №6-843цс17 та на даний момент є актуальним.

Зі змісту п.п.23, 24постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя`вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2статті 70СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Стаття 63 СК України, передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними.

Тлумачення положень ст.71 СК України дає підстави для висновку про те, що ч.4 та 5 цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майна за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.

Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має прав на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

В судовому засіданні сторонами не заперечувався факт наявності спірного майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , 19 % від житлового будинку АДРЕСА_2 , транспортного засобу марки Mitsubishi, модель L200, 2007 року, які були придбані за спільні кошти та під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а отже майно набуте подружжям за час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя.

Фактичні обставини справи на предмет їх відповідності приписам статей 60, 63, 69 Сімейного кодексу України та статей 328, 331, 368, 372 Цивільного кодексу України, дають підстави для висновку про те, що спірне нерухоме майно:квартира загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., адреса: АДРЕСА_4 , набута сторонами за час шлюбу, тому відносяться до спільної сумісної власності подружжя у рівних частках, відповідно до положень статті 70 Сімейного кодексу України. Вказану обставину було визнано відповідачем по справі ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи, що спірне нерухоме майно квартира набуто сторонами за час шлюбу, то таке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 слід визнати право власності по 1/2 (частини) кожному квартири загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., адреса: АДРЕСА_4 .

Житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами,розташований за адресою: АДРЕСА_9 належить на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_7 по 1/2 частці кожній.

Отже,суд приходить до висновку, що на момент укладення шлюбу, позивачка володіла 1/2 часткою будинку з 81% готовності.Залишкові 19% будівельних робіт для вводу будинку в експлуатацію були здійснені під час шлюбу.Відтак, поділу між подружжям підлягає саме 19% від 1/2 частки будинку.

В дробовому вираженні структура власності будинку має виглядати наступним чином:

ОСОБА_7 500/1000 (або 1/2);

ОСОБА_4 405/1000 (або 81% від 1/2) як особиста власність;

ОСОБА_4 95/2000 (як 1/2 від спільних 19% від 1/2 частки);

ОСОБА_1 95/2000 (як 1/2 від спільних 19% 1/2 частки права власності).

Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В той же час пункт 1 частини 1 статті 57 СК України вказує, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Зважаючи на порядок та особливості набуття права власності ОСОБА_4 на будинок, 405/1000 підлягають визнанню за позивачкою як особиста приватна власність.

Згідно з ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної часткової власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, 95/1000 (що складають 19% від зареєстрованої за позивачкою 1/2 частки будинку), добудовані під час шлюбу, підлягають поділу з визнанням за кожною зі сторін по 95/2000 права власності.

Судом встановлено, що автомобіль марки транспортного засобу марки «Mitsubishi», модель «L200», 2007 року випуску, номер кузова (рами, шасі) НОМЕР_4 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 , автомобіль в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, та є спільним майном подружжя.

Оскільки спірний транспортний засіб було придбано в період шлюбу, він є спільним майном подружжя, та відповідно сторони, як подружжя, мають рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно достатті 183 ЦК Україниавтомобіль є неподільною річчю та фактично автомобілем засобу марки «Mitsubishi», модель «L200», 2007 року випуску, номер кузова (рами, шасі) НОМЕР_4 , користується позивач за первісним позовом ОСОБА_1 .

Згідно з пунктами 22, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статті 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

З огляду на недосягнення згоди подружжям щодо вартості спірного майна під час судового розгляду, що підтверджується змістом відзиву на зустрічну позовну заяву та поясненнями сторонами в судовому засіданні, суд доходить до висновку, що транопортний засіб марки «Mitsubishi», модель «L200», 2007 року випуску, номер кузова (рами, шасі) НОМЕР_4 , з урахуванням, що автомобіль перебуває у відповідача і він користується ним, доцільним є саме припинення частки позивачки у праві спільної сумісної власності зі стягненням компенсації.

Відповідно до частини третьоїстатті 370 ЦК Українивиділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина другастатті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Вказані висновки є сталою судовою практикою і відображені в інших постановах Верховного Суду: від 03.02.2020 року у справі №235/5146/16-ц; від 03.06.2020 року у справі №487/6195/16-ц; від 30.09.2020 року у справі №552/1514/19 та ін.

До матеріалів справи було долучено висновок № 011-СЕ/24 судового експертаКеосакА.П. транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля MITSUBISHI L200, номер кузова НОМЕР_4 , відповідно до якого вартості спірного колісного транспортного засобу 433193,66 грн. (чотириста тридцять три тисячі сто дев`яносто три гривні 66 копійок), встановленої висновком, 1/2 від якої становить 216 596,83 грн.Відтак, компенсації на ОСОБА_10 підлягає 216 596,83 грн. (433193,66 /2).

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, оцінивши докази, зібрані у справі, в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя підлягають частковому задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, визнання особистою приватною власністюпідлягаєу повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,13,76-82,89,141,258,259,265 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на:

1/2 частину квартири АДРЕСА_10 ;

95/2000 частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_9 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на:

1/2 частину квартири АДРЕСА_10 ;

95/2000 частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_9 .

Визнати право особистої приватної власності за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 405/1000 частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_9 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя - транспортного засобу марки "MITSUBISHI L200", 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_4 , стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 компенсацію вартості її 1/2 частки у праві спільної сумісної власності в розмірі 216596,83 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі складання рішення у повному обсязі - з дня складання у повному обсязі.

Суддя В.К.Кочко