Провадження № 2-с/554/108/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Черняєва Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 07.10.2024 року № 554/10191/24,-

ВСТАНОВИВ:

07.10.2024 року Октябрським районним судом м.Полтави видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість в сумі 6012, 28 грн., а також суму судового збору у розмірі 302,80 грн.

08.11.2024 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про скасування судового наказу. В заяві боржник зазначає, що судовий наказ отримав у поштовому відділенні 31.10.2024 року. Вважає, що наказ підлягає скасуванню через безпідставність та необгрунтованість вимог стягувача, а саме в заяві про видачу судового наказу зазначено, що за обліковими даними заявника боржник є суб?єктом користування послуг (індивідуальним споживачем) які надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». При цьому не вказується, які ж саме конкретно послуги надає заявник ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», також не має жодного документу який би підтверджував надання цих послуг їх обсягів та відповідного розрахунку. Заява містить лише загальні посилання на нормативно правові акти, що регулюють порядок надання житлово-комунальних послуг і послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. До заяви додається таблиця - «розрахунок заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 », з якої не зрозуміло з яких даних та розрахунків, розраховується «заборгованість» з жовтня 2018 року.

ОСОБА_1 зазначає, що він є власником квартири АДРЕСА_2 де встановлено індивідуальне опалення з 2015 року. 23 лютого 2015 року було укладено договір №1961 на опалення місць загального користування з ПОКВІТГ «Полтаватеплоенерго», відповідно до якого він і здійснював оплату за спожиті ним послуги з опалення місць загального користування. В будинку відсутнє постачання гарячої води, так як у всіх квартирах встановлені газові колонки. Зазначає, що в опалювальний період з 2017 по 2018 рік були проблеми з опаленням житлового будинку АДРЕСА_3 , де він мешкає. Мешканці будинку неодноразово зверталися до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» зі скаргами на неналежну якість послуг з опалення і не співмірними сумами в платіжках за оплату «послуг» з теплопостачання.

Влітку 2018 року в зв`язку з колективним зверненням мешканців будинку до КП «ЖЕО №2» батареї в під?їзді будинку, де проживає боржник, на АДРЕСА_3 було демонтовано. Однак не зважаючи на демонтаж батарей опалення у під?їзді будинку та відсутності опалення місць загального користування (підвал, горіще інші допоміжні приміщення в будинку відсутні), ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» продовжує нараховувати всім мешканцям оплату за опалення місць загального користування.

Боржник зазначає, що 05 вересня 2019 року він звернувся до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» із заявою про припинення дії договору про опалення місць загального користування, так як батареї опалення ЖЕК 2 демонтовані, ще влітку 2018 року. На вказану заяву ПОКВП ТГ «Полтаватеплоенерго» надали лист від 04.10.2019 року №T-1588 де було зазначено що, підприємство призупинить дію договору на опалення МЗК з початку опалювального періоду 2019/2020 року, до моменту відновлення роботи системи опалення під?їзду». Також запевнили що боргу за опалювальний період 2018/2019 року в нього не має, бо фактично опалення місць загального користування було відсутнє (батареї демонтовано влітку 2018 року).

ОСОБА_1 зазначає, що в розрахунку доданого до заяви про видачу судового наказу - до грудня 2022 року жодних нарахувань в нього не було. Однак не зважаючи на обіцянки, борги за опалювальний сезон 2018/2019 року не списані .

Заявник ОСОБА_1 зазначає, що жодних листів чи рахунків до нього, після написання ним заяви в вересні 2019 року, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не надсилало. Про заборгованість він не знав до отримання судового наказу, тобто до 31.10.2024 року. 3 літа 2018 року і по теперішній час будь-яке опалення місць загального користування в будинку АДРЕСА_3 відсутнє, жодних послуг з опалення місць загального користування ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» мешканцям будинку по АДРЕСА_3 не надавало. Вважає, що подання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» безпідставної заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, за послуги які не надавались, є очевидним зловживанням процесуальними правами.

Також ОСОБА_1 зазначає, що ПОКВП ТГ «Полтаватеплоенерго» пропустило строк позовної давності для звернення до суду. Заявник надав до заяви про видачу судового наказу розрахунки заборгованості з листопада 2018 року. При цьому з літа 2018 року місця загального користування будинку по АДРЕСА_3 відключено від системи централізованого опалення (що не могло бути не відомо заявнику).

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Цивільного кодексу загальна позовна давність щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги встановлюється тривалістю у три роки. Отже, якщо підприємство-надавач послуг звернеться до суду щодо стягнення заборгованості, то сума може бути не вища, ніж та, що нарахована за три попередні роки.

Для стягнення неустойки (пені) застосовуються спеціальні строки позовної давності, визначені ст. 258 ЦК, відповідно до якої позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Вважає розрахунки надані до заяви про видачу судового наказу безпідставними і і такими, що не враховують вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із частиною третьою ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу.

Зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи заявника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження.

Враховуючи, що у заяві про скасування судового наказу наведено посилання на обставини, які свідчать про необґрунтованість вимог стягувача та надано посилання на докази, суд вбачає за необхідне скасувати судовий наказ, оскільки у заяві про видачу судового наказу вбачається спір про право.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України "Про судовий збір" визначені правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Таким чином, наведені вище положення ЦПК України містять вичерпний перелік підстав стягнення судового збору.

08.11.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу до якої у відповідності до вимог п.1 ч.5 ст. 170 ЦПК України долучив квитанцію про сплату судового збору у сумі 151,40 грн. Таким чином, у вищевказаний спосіб, передбачений ст.170 ЦПК України, заявник реалізував своє право на подачу заяви про скасування судового наказу.

В зв`язку з вищевикладеним приходжу до висновку, що підстав стягнення сплаченого заявником ОСОБА_1 судового збору понесеного при подачі заяви про скасування судового наказу, передбаченої вказаним Законом або ЦПК України, суд не вбачає.

Керуючись ст. ст.170,171 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 07.10.2024 року № 554/10191/24 задовольнити частково.

Судовий наказ у справі №554/10191/24 від 07.10.2024 року за заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості - скасувати.

В частині стягнення понесених ОСОБА_1 судових витрат в сумі 151,40 грн. відмовити.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала набирає чинності з моменту підписання суддею.

Суддя Т.М.Черняєва