Справа № 368/1217/22
Рішення

Іменем України

"13" червня 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий суддя Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання Токовенко Н.О.

За участі сторін:

Представник позивача - ОСОБА_1

ОСОБА_2

Відповідач - ОСОБА_3 .

Представник відповідача - адвокат Матюшенков Д.В.

Інші учасники:

Свідки - ОСОБА_4

ОСОБА_5

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до ОСОБА_3 , - про стягнення заподіяної шкоди, суд, -

В С Т А Н О В И В :

02.12.2022 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до ОСОБА_3 , - про стягнення заподіяної шкоди, в прохальній частині якого (а.с., 4) позивач просив суд винести судове рішення, на підставі якого:

1. Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до ОСОБА_3 задовольнити;

2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області заподіяну шкоду в сумі 6600 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області сплачений судовий збір у сумі 2600 грн.

Вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви, позивач в мотивувальній частині позову обгрунтовував наступними обставинами справи та нормами права, (а.с., 1 4):

- ОСОБА_3 (далі - Відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області (далі Головне управління) з 03.03.2020 пенсійна справа №44.

Відповідач отримувала пенсію по третій групі інвалідності призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058), що підтверджується протоколом про призначення пенсії.

Згідно виписки з акту огляду МСЕК про встановлення, зняття або зміну групи інвалідності серії АВ № 1046504, третя група інвалідності Відповідачу встановлена на термін до 01.04.2021.

Відповідно до Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» розділ XV « Прикінцеві положення» Закону № 1058 доповнено пунктом 14-6, яким передбачено у випадку пропуску, в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим КМУ, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.

На виконання вимог п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 553-ІХ від 13 квітня 2020 року, позивачем було продовжено виплату відповідачу пенсії по інвалідності до закінчення терміну дії карантину,установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Відповідач звернулася із заявою, згідно якої повідомила, що продовжувати групу інвалідності не буде, у зв`язку із чим виплату пенсії по інвалідності, яка була їй встановлена, просить зупинити.

На підставі отриманої інформації, спеціалістом відділу з питань виплати пенсій була проведена перевірка правильності виплати пенсії Відповідачу та встановлено факт переплати пенсії за період з 01.04.2021 по 30.06.2021 у сумі 6600 грн, занесено до реєстру утримань зайво виплачених сум пенсій (допомоги) внаслідок зловживань з боку одержувачів пенсії і допомоги.

Відповідача було повідомлено про переплату пенсії та запропоновано в добровільному порядку вирішити питання, щодо повернення коштів.

02.07.2021 до АТ АТ « Райффайзенбанк» Аваль направлено лист № 1000-0502-8/65018 про повернення коштів за період з 01.04.2021 по 30.06.2021 в сумі 6600,00 грн.

15.07.2021 листом № 81-15/1082 від 02.07.2021 АТ « Райффайзенбанк» Аваль повідомив про неможливість повернення коштів з рахунку Відповідача, оскільки не надходило розпорядження від власника рахунку, щодо примусового списання коштів.

У добровільному порядку кошти повернуто не було.

У зв`язку з чим Головне управління змушено звернутися до суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до стані 47 Закону України № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058) пенсія виплачується щомісяця у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, то здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 34 Закону №1058 Пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Відповідно до частини 2 статті 35 Закону №1058 у разі якщо особа не з`явилася в органи медико-соціальної експертизи на повторний огляд у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем у якому вона мала з`явитися на повторний огляд.

Згідно виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії датою чергового переогляду Відповідача є 15.03.2021.

Однак, як було вказано раніше відповідно до пункту 14-6 « Прикінцевих положеннь» Закону №1058, у разі пропуску, в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню корона вірусної хвороби (СОVID-19), передбачених карантином, встановленим КМУ, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.

Отже, Головне управління не мало права припинити виплату пенсії Відповідачу до винесення відповідного рішення огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю, однак Відповідач не планує проходити відповідний огляд.

Пунктом 3 частини 2 статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09 липня 2003 року встановлено обов`язок повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Про відповідне рішення Відповідача, щодо відмови від проходження огляду медико- соціальної експертизи стало відомо Головному управлінню лише 02.07.2021.

Відповідно абзацу 3 частини 1 статті 35 Закону №1058 у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здорового, пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.

Пенсіонери зобов`язані повідомляти органи Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати: про вступ на роботу, звільнення з роботи, реєстрацію, або зняття з обліку як фізичної особи-підприємця.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону № 1058 суми пенсій виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, .можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

У зв`язку з тим, що виплата пенсії Відповідачу припинена, Головне управління не має змоги утримувати надміру виплачену, з вини Відповідача пенсію в порядку, встановленому Законом № 1058, тобто за рішенням органу що призначив пенсію.

Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила:

- по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату;

- по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений висновок щодо обґрунтованості позовних вимог міститься і в постанові Верховного Суду України, прийнятої у справі № 6-91цс14 від 02.07.2014, постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02. 2019 у справі № 545/163/17.

Що стосується строків позовної давності, то відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Про заподіяння шкоди Головне управління дізналось 02.07.2021 після того, як отримало відповідну заяву Відповідача.

Отже, позовна заява про стягнення завданої шкоди подається Головним управлінням з дотриманням встановлених строків.

3. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 1, 2, 11, 12, 257, 326 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4,10,19, 28, 79-81,107,109,141 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 49, 50, 51 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - позивач просить суд задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви.

02.12.2022 року автоматизованою системою документообігу Кагарлицього районного суду Київської області на підставі п. 15.4) Перехідних положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Кириченко В.І. (а.с., 12), присвоєно справа № 368/1217/22, провадження № 2/368/520/22.

20.12.2022 року Кагарлицьким районним судом Київської області (під головуванням судді Кириченка В.І.) відкрито провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в порядку спрощеного провадження, призначено справу до слухання на 10 год. 30 хв. 20.01.2023 року, (а.с., 13).

20.01.2023 року слухання псрави відкладено на 09 год. 00 хв. 20.02.2023 року в зв`язку з неявкою відповідача, (а.с., 33).

20.02.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов письмовий відзив на позовну заяву, який подано представником відповідача, (а.с., 37 39), наступного змісту:

- У провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебувають матеріали справи № 368/1217/22 за позовом Головного управління пенсійного фонду у Київській області (далі - Позивач) до ОСОБА_3 (далі - Відповідач) про стягнення заподіяної шкоди.

Однак, ознайомившись із матеріалами справи, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Відповідач), перебувала на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області (далі Позивач) з 03.03.2020 пенсійна справа 4 №44.

Відповідач отримувала пенсію по третій групі інвалідності призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058), оскільки згідно виписки з акту огляду МСЕК серії АВ № 1046504, Відповідачу з 03.03.2020 року була встановлена третя група інвалідності на термін до 01.04.2021.

Як вказує в позові Позивач, відповідно до статті 47 Закону № 1058 пенсія виплачується щомісяця у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом г Міністрів України.

Відповідно до статті 34 Закону № 1058 Пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону № 1058 у разі якщо особа не з`явилася в органи медико-соціальної експертизи на повторний огляд у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем у якому вона мала з`явитися на повторний огляд.

Як було достеменно відомо Позивачу, згідно виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії датою чергового переогляду Відповідача є 15.03.2021.

Згідно з частиною першою статті 50 Закону № 1058-ІV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до статті 101 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Статтею 103 названого закону передбачено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї, тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Відповідно до пункту 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2014 року N 25-3), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера, зокрема, в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, або подання страхувальником недостовірних даних.

Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Як встановлено судом та не спростовано представником відповідача, жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсій в більшому розмірі, з боку позивача допущено не було, а отже й підстав для прийняття рішення щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії з пенсіонера, у суб`єкта владних повноважень не було.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила:

- по-перше, - якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату;

- по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 Цивільного кодексу України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (Постанова ВСУ від її лютого 2020 року, справа №761/41107/16-3).

Також така правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 02 липня 2014 року у справі 6-91цс14, від 22 січня 2014 року у справі 6-151цс13 та Верховним Судом у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 487/3380/16-а, які є обов`язковими для виконання судами всіх інстанцій.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 2009 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз`яснено, що до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період, тощо. Не можуть вважатися рахунковими помилки, не пов`язані з обчисленням, та помилки, пов`язані з невірним застосуванням закону та інших нормативно-правових актів.

Також з боку Відповідача, вчинено не було вчинено будь-яких недобросовісних дій, оскільки остання неодноразово зверталася до Позивача та повідомляла, що не буде повторно проходити огляд МСЕК.

До того ж добросовісність Відповідача свідчить і про надання нею 02.07.2021 року заяви про припинення нарахування їх пенсії по інвалідності.

З огляду на викладене вище, - представник відповідача просить суд винести судове рішення, на підставі якого у задоволенні позовних вимог Головного управління пенсійного фонду у Київській області - відмовити у повному обсязі.

20.02.2023 року в слуханні справи оголошено перерву до 10 год. 30 хв. 15.03.2023 року, (а.с., 43 44).

01.03.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова відповідь на відзив від позивача, (а.с., 46 48), наступного змісту:

- 20.02.2023 року па адресу Повивача надійшов відзив па позовну заяву, ознайомившись з відзивом на позовну заяву Відповідача, Позивач не погоджуються з наведеними аргументами та міркуваннями відповідача, тому вважає за необхідне надати відповідь на даний відзив.

Щодо незгоди відповідача з позовною заявою та визнанням позовної заяви такою, що не підлягає задоволенню, вважають за необхідне зазначити наступні факти:

1. Щодо підстав продовження виплати пенсії по інвалідності:

У відзиві на позовну заяву Відповідачем проігноровано Закон України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронанірусної хвороби (COVID-I9).

Відповідно до Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронанірусної хвороби (COVID-19)» розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України від Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058) доповнено пунктом 14-6, яким передбачено у випадку пропуску, в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVІD-19), передбачених карантином, встановленим КМУ, строку повторного огляду медико- соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.

На виконання вимог п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державшій бюджет України на 2020 рік» № 553-ІХ від 13 квітня 2020 року, позивачем було продовжено виплату відповідачу пенсії по інвалідності до закінчення терміну дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Отже, відповідно до змін у законодавстві України у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVІD-19), Головне управління Пенсійного фонду України у Київській обласі не мало права зупинитивиплату пенсії по інвалідності відповідачу на підставі пропущеного строку повторного огляду медико соціальної експертизи до закінчення терміну дії заходів щодо запобігання виникненню а поиренню коронавірусної хвороби (COVІD-19).

2. Щодо твердження Відповідача щодо неодноразового звернення до Позивача з повідомленням, що не буде повторнор проходити огляд МСЕК, зазначають наступне:

Пунктом 3 частини 2 статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року встановлено обов`язок повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку т Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

02.07.2021 відповідач звернулася із заявою, згідно якої повідомила, що продовжувати групу інвалідності не буде, у зв`язку із чим виплату ненсії по інвалідності не буде, у зв`язку із чим виплату пенсії по інвалдності, яка була їй всановлена, просить зупинити.

Тобто, про відповідне рішення Відповідача щодо відмови від повторного проходження огляду медико-соціальиої експертизи стало відомо Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області лише 02.07.2021.

Нa підставі отриманої інформації, спеціалістом відділу з питань виплати пенсій була проведена перевірка правильності виплати пенсії Відповідачу та встановленофакт пееплатипенсії заперіод з 01.04.2021 по 30.06.2021 у сумі 6600 грн., занесено до реєстру утримань зайво виплачених сум пенсій (допомоги) внаслідок зловживань з боку одержувачів пенсії і допомоги.

Відповідача було повідомлено про переплату пенсії та запропоновано в добровільному порядку вирішити питання, щодо повернення коштів.

Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, кли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не мало права зупинити виплату пенсії по інвалідності Відповідачу на підставі пропущеного строку повторного огляду медпко-соціа.іьпої експертизи до закінчення терміну дії заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідач протягом трьох місяців безпідставно отримувала суму пенсії, внаслідок несвоєчасного повідомлення про відмову у проходженні повторного огляду МСЕК, що призвело до виникнення переплат пенсії.

Відповідач була обізнанана про те, що з 01.04.2021 вона не визнана особою з інвалідністю.

В той же час про намір відмови від проходження повторного огляду МСЕК Відповідач повідомила лише 02.07.2021.

Відповідач з 01.04.2021 продовжувала отримувати пенсію по інвалідності, розуміючи що відповідні кошти їй не належать, тому наявні підстави вважати, що сплачені з 01.04.2021 по 30.06.2021 кошти є сумою пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживання Відповідачем своїх прав під час пандемії (COVID-19) з її боку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 163 КАС України, - представник позивача просить суд винести рішення, на підставі якого:

1. Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області до ОСОБА_3 про стягнення заподіяної шкоди задовольнити в повному обсязі.

15.05.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області від представника відповідача надійшло письмове заперечення проти відповіді на відзив, (а.с., 68), наступного змісту:

- У провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебувають матеріали справи № 368/1217/22 за позовом Головного управління пенсійного фонду у Київській області (далі - Позивач) до ОСОБА_3 (далі - Відповідач) про стягнення заподіяної шкоди.

У відповіді на відзив, Позивач вказує, що 02.07.2021 Відповідач звернулася із заявою, згідно якої повідомила, що продовжувати групу інвалідності не буде, у зв`язку із чим виплату пенсії по інвалідності, яка була їй встановлена, просить зупинити.

Разом із цим, Позивач не бере до уваги той факт, що Відповідач неодноразово зверталася до Позивача із вимогою про припинення нарахування їх допомоги та як група інвалідності останньої закінчилась та Відповідач з квітня місяця перебуває на обліку в центрі зайнятості.

Однак позивач не звернув на це жодної уваги та продовжував нараховувати допомогу. Вказані обставини можуть підтвердити сама ОСОБА_6 та працівник Кагарлицького центру з надання безоплатної вторинної допомоги - ОСОБА_7 , до якого Відповідач зверталася за правовою консультацією.

15.03.2023 року слухання справи відкладено на 14 год. 15 хв. 04.04.2023 року, (а.с., 75).

04.04.2023 року слухання справи відкладено на 14 год. 00 хв. 21.04.2023 року в зв`язку з клопотанням представника відповідача, (а.с., 81).

21.04.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява відповідачки ОСОБА_3 про відвід головуючому судді у справі, - судді Кагарлицького районного суду Київської області Кириченку В.І., (а.с., 85).

21.04.2023 року Кагарлицьким районним судом Київської області (під головуванням судді Кириченка В.І.) винесено ухвалу, (а.с., 85), згідно якої:

- Задоволено заяву ОСОБА_3 про відвід судді Кириченку В.І. і направлено справудо канцелярії суду для визначення іншого судді.

25.04.2023 року автоматизованою системою документообігу Кагарлицього районного суду Київської області на підставі п. 15.4) Перехідних положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., (а.с., 89), присвоєно справа № 368/1217/22, провадження № 2/368/172/23.

18.05.2023 року Кагарлицьким районним судом Київської області винесено ухвалу, (а.с., 90 91), згідно якої:

1. Перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження.

2. Проведення підготовчого судового засідання призначити на 16 год. 00 хв.31.05.2023 року.

31.05.2023 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 12 год. 00 хв. 28.06.2023 року в зв`язку з неявкою представника позивача, ( а.с., 96 97).

В підговчому судовому засіданні, яке відбулося 28.06.2023 року, представник позивача, - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, - ОСОБА_2 ,- позовні вимоги підтримав, вважав за можливе провести підготовче судове засідання, по результатах якого закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті поданої позовної заяви, інших заяв та клопотань не заявляв.

В підговче судове засідання, яке відбулося 28.06.2023 року, відповідачка ОСОБА_3 ,,- не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився її представник, - адвокт ОСОБА_8 .

В підготовчому удовому засіданні, яке відбулося 28.06.2023 року, представник відповідача ОСОБА_3 , - адвокат Матюшенков Д.В., - категорично заперечував проти задоволення позову, заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів, та залучення до участі в справі свідків, дані клопотання судом на підставі процесуальної (без видалення до нарадчї кімнати) ухвали, - задоволено.

Представник відповідача не заперечував проти проведення підготовчого судового засідання та закриття підготовчого провадження, та призначення справи до слухання по суті поданої позовної заяви.

28.06.2023 року Кагарлицьким районним судом проведено підготовче судове засідання, (без участі відповідачки), по результатах якого судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено процесуальну (без видалення до нарадчої кімнати, так як дана ухвала не перешкоджає подальшому руху справи) ухвалу, на підставі якої закрито підготовче судове засідання, та призначено справу до слухання по суті на 15 год. 00 хв. 28.07.2023 року, (а.с. 107 - 110).

28.07.2023 року слухання справи відкладено на 15 год. 00 хв. 06.10.2023 року, (а.с., 119), в зв`язку з письмовим клопотанням представника позивача, (а.с., 115).

06.10.2023 року слухання справи відкладено на 11 год. 00 хв. 08.11.2023 року в зв`язку з неявкою сторін, (а.с., 125).

В судовому засіданні, яке відбулося 08.11.2023 року, (а.с., 141 142), свідок ОСОБА_4 дала наступні показання:

- вона працює спеціалістом в пенсійному фонді в м. Кагарлику.

- 20.03.2020 року до неї зверталася відповідачка, вона відповідачці призначала пенсію по інвалідності, так як відповідачка мала ІІІ групу інвалідності, а другий раз вона бачила відповідачку 02.07.2021 року, коли відповідачка писала заяву, коли її викликав працівник іншого відділудля написання заяви про перерахунок пенсії;

- відповідачка телефонувала до неї по телефону щодо зняття нарахування пенсії, та повідомляла що не буде продовжувати групу інвалідності, а тому вона пояснила відповідачці, що їй потрібно прийти ві управління та написати заяву;

- з відповідачкою по пенсійних нарахуваннях вона спілкувалася особисто по телефону;

- вона не пам`ятає, коли телефонувала відповідачка, - це, можливо- був квітень;

- по телефону відповідачка сказала, що не буде продовжувати групу інвалідності, а тому вона пояснила відповдачці, що їй потрібно прийти в управління та написати письмову заяву, так як без письмової заяви управління не може припинити нарахування коштів;

- їй особисто нічого не відомо про телефонні дзвінки із центру вторинної правової допомоги щодо питання припинення виплат пенсійних відповідачці.

Суд, аналізуючи показання свідка ОСОБА_4 , зазначає наступне:

- хоча і даний свідок працює у позивача, проте, з показань даного свідка вбачається, що відповідачка зверталася до відповідача з інформацією про те, що не бажає продовжувати інвалідність та, відповідно, - не бажає отримувати виплати від позивача.

На думку суду, - даними показаннями свідка,- усувається факт недобросовісності дій відповідачки ОСОБА_3 щодо отримання пенсійних виплат, - що і є однією із підстав для відмови в задоволенні позову.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.11.2023 року, (а.с., 141 142), свідок ОСОБА_7 дала наступні показання:

- вона є працівником центру вторинноїх правової допомоги в м. Кагарлику;

- відповідачка зверталася до неї неодноразово з питанням допомоги складання заяви про припинення виплати їй пенсії по інвалідності. Відповідачка неодноразово зверталася до неї, - вона це пам`ятає, - зверталася відповідачка в квітні чи травні 2021 року, а другий раз звернулася 24.06.2021 року.

Перше звернення відповідачки нею не було офіційно зареєстровано;

- відповідачку знає. Перший раз відповідачка звернулася до них з питанням про складання заяви про припинення пенсійних виплат, але перший раз звернення відповдачки не було зфіксовано в реєстрі звернень. При зверненні до неї, відповідачка повідомила, що вона групу інвалідності не продовжувала, але виплати через пенсійний фонд їй продовжують нараховувати, відповідачка повідомляла, що вона зверталася з цим питанням в пенсійний фонд, але виплати продовжують надходити.

Відповідачці було рекомендовано в усній формі звернутися повторно в пенсійний фонд з письмовою заявою. Це факт, наскільки вона пам`ятає, - був в квітні чи травні 2021 року.

Перше звернення відповідачки до центру з надання правової допомоги було ще навесні 2021 року, - десь у квітні, але це звернення відповідачки не зафіксовано в реєстрі звернень, так як відповідачка прийшла в той час, коли працівники центру здійснювали прибирання прилеглої території до приміщення центру.

Коли відповідачка вдруге зверталася до цетру з аналогічним питанням, - то друге звернення вже зафіксовано в реєстрі звернень, в журналі звернень, - це було 24.06.2021 року, причому, - стверджує, що відповідачка до центру зверталася повторно з тим же питанням, що і перший раз, - з питань складання заяви про припинення їй виплат по інвалідності;

- вона, як працівник центру з наданння правової допомоги, - особисто телефонувала до пенсійного фонду в м. Кагарлик з питання нарахування пенсії по інвалідності відповідачці, повідомила працівника пенсійного фонду, що відповідачка не продовжила групу інвалідності, на що працівник пенсійного фонду відповіла, що нарахування відповідачці здійснюються на підставі якогось їхнього внутршінього наказу, який діє на період епідемії ковіду;

- першого разу вона телефонувала до пенсійного фонду в червні;

- категорично стверджує, що відповідачка повідомляла їй, що відповідачка попереджала пенсійний фонд в усній формі про те, що вона не буде продовжувати групу інвалідності, але кошти продовжують надходити;

- вона рекомендувала відповідачці звернтатися з письмовим зверненням до пенсійного фонду з питання припиненнея виплат;

- вона телефонувала до пенсійного фонду з робочого телефону;

- коли відповідачка зверталася до центру з надання правової допомоги вдруге, - то її звернення зафіксовано в електронному реєстрі.

Суд, аналізуючи показання свідка ОСОБА_7 , зазначає наступне:

- на глибоке переконання суду, - з показань даного свідка вбачається, що відповідачка зверталася до відповідача ще в квітні 2021 року з інформацією про те, що не бажає продовжувати інвалідність та, відповідно, - не бажає отримувати виплати від позивача.

На думку суду, - даними показаннями свідка,- усувається факт недобросовісності дій відповідачки ОСОБА_3 щодо отримання пенсійних виплат, - що і є однією із підстав для відмови в задоволенні позову.

Так, з показань даного свідка вбачається, що відповідачкою здійснювалися добросовісно дії по припиненню пенсійних витра після закінчення в неї періоду, на який було встановлено групу інвалідності, проте, - виплати не були припинені відповідачем.

08.11.2023 року в слуханні справи оголошено перерву до 17 год. 00 хв. 11.12.2023 року, (а.с., 146).

11.12.2023 року в слуханні справи оголошено перерву до15 год. 30 хв. 05.01.2024 року, ( а.с., 159).

05.01.2024 року слухання справи відкладено на 16 год. 00 хв. 12.02.2024 року в зв`язку з неявкою сторін по справі, (а.с., 164).

12.02.2024 року в слуханні справи оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 29.02.2024 року, (а.с., 169).

29.02.2024 року в слуханні справи оголошено перерву до 13 год. 00 хв. 08.03.2024 року, ( а.с., 181).

08.03.2024 року справу відкладено на 14 год. 00 хв. 15.04.2024 року в зв`язку з неявкою сторін, (а.с., 186).

15.04.2024 року слухання справи відкладено на 17 год. 00 хв. 07.05.2024 року в зв`язку з неявкою представника позивача, ( а.с., 192).

07.05.2024 року справа знята з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні, призначено наступне судове засідання на 16 год. 00 хв. 12.06.2024 року, ( а.с. 195).

В судовому засіданні, яке відбулося 12.06.2024 року, представник позивача, - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, - ОСОБА_1 , - позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник позивача обгрунтовував свою правову позицію щодо позову обставинами справи та нормами права, які вказані в мотивувальній частині позовної заяви, та які судом наведено вище в повному обсязі в мотивувальній частині даного рішення.

В судовому засіданні, яке відбулося 12.06.2024 року, відповідачка ОСОБА_3 , - категорично заперечувала проти позову, вважала його необгрунтованим, та зазначила, що її вини в нарахуванні їй пенсійних виплат немає, вона неодноразово попереджала працівників пенсійного фонду про той факт, що не буде продовжувати групу інвалідності.

В судовому засіданні, яке відбулося 12.06.2024 року, представник відповідача ОСОБА_3 , - адвокат Матюшенков Д.В., - категорично заперечував проти задоволення позову, та просив суд відмовити у задовлоенні позову.

Свою правову позицію щодо відмови у задоволенні позову представник відповідач обгрунтовував обставинами справи та нормами права, які викладені в мотивувальній частині відзиву на позовну заяву, та які наведено судом вище по тексту в мотивувальній частині даного рішення.

Суд, вислухавши представника позивача, який позов підтримав, та просив його задовольнити, вислухавши відповідачку, та її представника, які заперечували проти позову та просили відмовити в його задоволенні, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позову, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, - з паспорту громадянки України серії НОМЕР_1 , який видано 18 лютого 1997 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, (а.с., 94), - відповідачка по справі, - ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно, враховуючи:

- предмет позову (стягнення надміру здійснених виплат);

- місце проживання відповідача фізичної особи, -

- та положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України, - дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду загальної юрисдикції першої інстанції, так як в даному випадку має місце правило загальної підсудності, - підсудність за місцем проживання відповідача фізичної особи.

Сторони по справі:

- Позивачем по справі є юридична особа, - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, (КОД , 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнкка Андрія, 10, поштова адреса: 04080, м. Київ 80, вул. Терьохіна, 8 а).

- представником позивача - юридичної особи є фізична особа, - ОСОБА_1 , ( а.с., 132).

- Відповідачем по справі є фізична особа, - ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка село Карпівці Чуднівського району Житомирської області,громадянка України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , який видано 18 лютого 1997 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , ( а.с., 94), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

- представником відповідача фізичної особи по справі є адвокат Матюшенков Дмитро Вікторович, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю № 4680/10 від 16.11.2011.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права:

- відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області (далі Головне управління) з 03.03.2020, пенсійна справа №44.

Відповідач отримувала пенсію по третій групі інвалідності призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058), що підтверджується протоколом про призначення пенсії.

Згідно виписки з акту огляду МСЕК про встановлення, зняття або зміну групи інвалідності серії АВ № 1046504, третя група інвалідності Відповідачу встановлена на термін до 01.04.2021.

Відповідно до Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» розділ XV « Прикінцеві положення» Закону № 1058 доповнено пунктом 14-6, яким передбачено у випадку пропуску, в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим КМУ, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.

На виконання вимог п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 553-ІХ від 13 квітня 2020 року, позивачем було продовжено виплату відповідачу пенсії по інвалідності до закінчення терміну дії карантину,установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Відповідач звернулася із заявою, згідно якої повідомила, що продовжувати групу інвалідності не буде, у зв`язку із чим виплату пенсії по інвалідності, яка була їй встановлена, просить зупинити.

На підставі отриманої інформації, спеціалістом відділу з питань виплати пенсій була проведена перевірка правильності виплати пенсії Відповідачу та встановлено факт переплати пенсії за період з 01.04.2021 по 30.06.2021 у сумі 6600 грн, занесено до реєстру утримань зайво виплачених сум пенсій (допомоги) внаслідок зловживань з боку одержувачів пенсії і допомоги.

Відповідача було повідомлено про переплату пенсії та запропоновано в добровільному порядку вирішити питання, щодо повернення коштів.

02.07.2021 до АТ АТ « Райффайзенбанк» Аваль направлено лист № 1000-0502-8/65018 про повернення коштів за період з 01.04.2021 по 30.06.2021 в сумі 6600,00 грн.

15.07.2021 листом № 81-15/1082 від 02.07.2021 АТ « Райффайзенбанк» Аваль повідомив про неможливість повернення коштів з рахунку Відповідача, оскільки не надходило розпорядження від власника рахунку, щодо примусового списання коштів.

У добровільному порядку відповідачем кошти повернуто не було.

У зв`язку з чим Головне управління звернулося до суду з позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до стані 47 Закону України № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058) пенсія виплачується щомісяця у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, то здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 34 Закону №1058 Пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Відповідно до частини 2 статті 35 Закону №1058 у разі якщо особа не з`явилася в органи медико-соціальної експертизи на повторний огляд у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем у якому вона мала з`явитися на повторний огляд.

Згідно виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії датою чергового переогляду Відповідача є 15.03.2021.

Однак, як було вказано раніше відповідно до пункту 14-6 « Прикінцевих положеннь» Закону №1058, у разі пропуску, в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню корона вірусної хвороби (СОVID-19), передбачених карантином, встановленим КМУ, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.

Отже, Головне управління не мало права припинити виплату пенсії Відповідачу до винесення відповідного рішення огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю, однак Відповідач не планує проходити відповідний огляд.

Пунктом 3 частини 2 статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09 липня 2003 року встановлено обов`язок повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Проте, судом ставиться під сумнів та обставина, що Відповідач повідомив позивача про відмову від отримання пенсії лише 02.07.2021, так як судом в судовому засіданні з пояснень свідків та матеріалів справи встановлено, що відповідач зверталася до позивача з повідомленням про небажання продовжувати інвалідність ще в квітні 2021 року.

Відповідно абзацу 3 частини 1 статті 35 Закону № 1058 у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здорового, пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.

Пенсіонери зобов`язані повідомляти органи Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати: про вступ на роботу, звільнення з роботи, реєстрацію, або зняття з обліку як фізичної особи-підприємця.

Дійсно, відповідно до частини першої статті 50 Закону № 1058 суми пенсій виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, .можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

У зв`язку з тим, що виплата пенсії Відповідачу припинена, Головне управління не має змоги утримувати надміру виплачену пенсію в порядку, встановленому Законом № 1058, тобто за рішенням органу що призначив пенсію.

Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

В даному випадку суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 1215 ЦК України, що тягне за собою відмову в задоволенні позову.

Тлумачення вищевказаної норми матеріального права свідчить про те, що законодавцем передбачені два виключення із правила неповернення коштів:

- по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату;

- по-друге, - у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Проте, як встановлено судом в судовому засіданні, - недобросовісності в діях відповідачки ОСОБА_3 , - судом не встановлено, навпаки, - відповідачка здійснювала посильні дії щодо припинення їй пенсійних виплат, проте, на думку суду, - з бюрократичних причин (тобто, - з причин, які не залежали від волі відповідачки), - так і виплати не були припинені, що і потягнуло за собою надмірну виплату коштів.

Напроти, суд вважає, що вини відповідачки у здійснених надмірних виплатах взагалі немає, з огляду на наступне також:

- Дійсно, - як вбачається з матеріалів справи, - відповідач ОСОБА_3 отримувала пенсію по третій групі інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058), оскільки згідно виписки з акту огляду МСЕК серії АВ № 1046504, Відповідачу з 03.03.2020 року була встановлена третя група інвалідності на термін до 01.04.2021.

Як вказує в позові Позивач, відповідно до статті 47 Закону № 1058 пенсія виплачується щомісяця у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом г Міністрів України.

Відповідно до статті 34 Закону № 1058 Пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону № 1058 у разі якщо особа не з`явилася в органи медико-соціальної експертизи на повторний огляд у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем у якому вона мала з`явитися на повторний огляд.

Як було достеменно відомо Позивачу, згідно виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії датою чергового переогляду Відповідача є 15.03.2021.

Згідно з частиною першою статті 50 Закону № 1058-ІV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до статті 101 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Статтею 103 вищевказаного закону передбачено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї, тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Відповідно до пункту 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2014 року N 25-3), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Отже, аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера, зокрема, - в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, або подання страхувальником недостовірних даних, проте, як судом зазначалося вище, - ознак зловживань, направлених на незаконне отримання пенсії, - з боку ОСОБА_9 , - в судовому засіданні невиявлено, навпаки, - судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 з`являлася у відділення позивача ще в квітні 2021 року з повідомленням про те, що вона не маєж наміру продовжувати групу інвалідності, тиа, відповідно, - отримувати пенсійні виплати, протее, на глибоке переконання суду, - такіі виплати не були припинені з причин, які не залежали від волі відповідачки, - з бюрократичних причин (дії працівників самого позивача).

Суд наголошує на тій обставині, що вищевказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Як встановлено судом та не спростовано представником позивача, жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсій в більшому розмірі, з боку відповідача ОСОБА_3 , - допущено не було, а отже й підстав для прийняття рішення щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії з пенсіонера, у суб`єкта владних повноважень не було.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила:

- по-перше, - якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату;

- по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 Цивільного кодексу України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (Постанова ВСУ від 11 лютого 2020 року, справа №761/41107/16-3).

Також така правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 02 липня 2014 року у справі 6-91цс14, від 22 січня 2014 року у справі 6-151цс13 та Верховним Судом у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 487/3380/16-а, які є обов`язковими для виконання судами всіх інстанцій.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 2009 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз`яснено, що до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період, тощо. Не можуть вважатися рахунковими помилки, не пов`язані з обчисленням, та помилки, пов`язані з невірним застосуванням закону та інших нормативно-правових актів.

Суд констатує той факт, що з боку Відповідача ОСОБА_3 не було вчинено будь-яких недобросовісних дій, оскільки остання неодноразово зверталася до Позивача та повідомляла, що не буде повторно проходити огляд МСЕК.

Вищевказані факти підтверджуються показаннями свідків, письмовими доказами.

На думку суду, - добросовісність Відповідача свідчить також і про надання нею 02.07.2021 року заяви про припинення нарахування їх пенсії по інвалідності.

Відповідно, враховуючи вщевикладене (встановлені фактичні обставини справи та норми права), - суд, керуючись глибоким внутрішнім переконанням, та керуючись принципами законності, обгрунтованості та справедливості, - приходить до висновку щодо відмови в задоволення позову, адже глибоко переконаний, що спір в даному випадку виник не в зв`язку з якимись незаконними діями відповідачки ОСОБА_3 (зокрема, - її недобросовісністю), а в зв`язку з тим, що в даному випрадку мають місце бюрократичні причини продовждення виплат відповідачці, - тобто чинники, які спричинили вплату пенсій відповідачці не залежали від волі відповідачки, а залежали від волі працівників самого позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058), Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)», п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 553-ІХ від 13 квітня 2020 року, Постановою ВСУ від 11 лютого 2020 року, справа №761/41107/16-3, Постановами ВС України від 02 липня 2014 року у справі 6-91цс14, від 22 січня 2014 року у справі 6-151цс13 та Верховним Судом у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 487/3380/16-а, ч. 1 ст. 1212, п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст. 259, ст.ст. 263 265, ст. 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до ОСОБА_3 , - про стягнення заподіяної шкоди, - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.