РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/23234/23

Провадження № 22-ц/4815/638/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство "Акцент-Банк",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 березня 2024 року (ухвалене у складі судді Панас О.В., повний текст рішення складено 02 квітня 2024 року) у справі за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

29 листопада 2023 року Акціонерне товариство "Акцент-Банк" звернулася до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовувало тим, що 05.10.2020 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А- Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку.

Відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-Заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у Анкеті-Заяві.

АТ "А-БАНК" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору.

Відповідачка не сплачувала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 , станом на 30.10.2023 року, має заборгованість 73167,82 грн, яка складається з наступного: 46569,82 грн. - заборгованість за кредитом; 26598,00 грн. - заборгованість по відсоткам; 0,00 штрафи.

Просило стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" заборгованість у розмірі 73167,82 грн та судові витрати у справі.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 березня 2024 року позов Акціонерного товариства "Акцент Банк" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства "Акцент Банк" код ЄДРПОУ 14360080, заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.10.2020 року в розмірі 73 167 ( сімдесят три тисячі сто шістдесят сім ) грн. 82 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 ( дві тисячі шістсот вісімдесят чотири ) грн.00 коп. задоволено у повному обсязі.

Рішення суду мотивовано тим, що банк виконав умови кредитного договору щодо надання відповідачу кредиту, в той час як позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання порушила, а тому кредитна заборгованість підлягає до стягнення з відповідача.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду ОСОБА_1 оскаржила рішення у апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що нею систематично вносилися платежі на виконання умов кредитного договору, у загальному розмірі 160 550 грн 12 коп, що відображено у розрахунку заборгованості за договором № б/н від 05.10.2020 року, проте сума тіла кредиту залишилась такою ж.

Заявлена позивачем сума до стягнення не ґрунтується на умовах кредитного договору і розрахунку заборгованості, а тому і не підлягає задоволенню.

Належного розрахунку заборгованості, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не надав, хоча саме йому належить процесуальний обов`язок доказування, а тому позов не може бути задоволений, оскільки він є необґрунтованим, а позовні вимоги - недоведені.

Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені працівниками банку - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів.

Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Пояснює, що не отримувала від Банку Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, Довідкою про умови кредитування свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову задоволенні позову.

27 травня 2024 року АТ "Акцент-Банк" подано відзив на апеляційну скаргу. у якому покликається на законність рішення суду.

Вказує, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають кредитний договір № Б/Н від 05.10.2020 р.) в А-Банку підтвердив своїм підписом факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувався кредитом, значить ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти.

Відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", в якому чітко зазначені умови кредитування, строки, процентна ставка, та ін.

Просили суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 11).

Особистим підписом ОСОБА_1 підтвердила, що ця анкета разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ "А-БАНК" між нею та АТ "А-БАНК" становлять договір про надання банківських послуг (а.с. 11).

У зв`язку з порушенням боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка, за розрахунком банку, станом на 30.10.2023 року, становить 73167,82 грн та складається з: 46569,82 грн заборгованість за кредитом; 26598 грн заборгованість по відсоткам (а.с. 8-10).

Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 ЦК України).

Так як умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У анкеті-заяві позичальника від 05 жовтня 2020 року відсутні умови договору про розмір відсотків за користування кредитними коштами та порядок їх нарахування.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім простроченого тіла кредиту, стягнути прострочені відсотки за несвоєчасну сплату кредиту.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення відсотків в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором АТ "А-БАНК" покликався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ "АКЦЕНТ-БАНК", розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms (а.с. 27-34).

Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ "АКЦЕНТ-БАНК", що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентні ставки по різним видам карток, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.

Позивачем не доведено, а судом не встановлено, що саме ці Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ "АКЦЕНТ-БАНК" розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів містили умови щодо сплати відсотків та порядок їх нарахування і погашення.

Надані позивачем роздруківки не можуть бути належним доказом, оскільки такі докази повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Витяги з Умов та правил надання банківських послуг, надані позивачем, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена у постанові Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Оскільки відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір відсотків, тому такі позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Покликання АТ "АКЦЕНТ-БАНК" на Паспорт споживчого кредиту як на доказ обґрунтованості вимог про стягнення заборгованості в повному обсязі апеляційним судом відхиляються, з огляду на наступне.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).

Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша статті 9 Закону України "Про споживче кредитування").

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України "Про споживче кредитування", у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України "Про споживче кредитування").

У паспорті споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", що підписаний позичальником ОСОБА_1 та долучений АТ "АКЦЕНТ-БАНК" містить інформацію щодо трьох типів кредитного продукту: картка "Універсальна", картка "Універсальна Gold", картка "Зелена", за якими вказані різні умови. У ньому зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо (а.с. 12).

Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України "Про споживче кредитування", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів).

Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.

Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.

Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20), при цьому відступив від висновку Верховного Суду про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом, викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569 св 20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573 св 20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707 св 19).

Тому посилання у відзиві на апеляційну скаргу на постанову Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569 св 20) є безпідставним, оскільки дана судова практика не є актуальною.

Разом з тим, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 46569,82 грн підлягають до задоволення.

Факт укладення між сторонами кредитного договору та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема: випискою по картці ОСОБА_1 , розрахунком заборгованості за договором, з яких вбачається як використання останньою кредитних коштів для власних потреб так і внесення нею коштів на повернення кредиту (а.с. 13-24).

Зі змісту розрахунку заборгованості за договором № б/н від 05.10.2020 року, укладеного між АТ "АКЦЕНТ-БАНК" та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 30.10.2023 року, вбачається, що він ґрунтується на первинних документах - виписці по рахунку, копія якої містяться у матеріалах справи (а.с. 13-24), а тому зазначений документ вважається належним та допустимим доказом на підтвердження розміру заборгованості.

ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів на спростування розміру кредитної заборгованості, не проведено експертного дослідження за власною заявою, як і не заявлено клопотань про призначення судом судово-економічної експертизи у справі, не надано суду власного розрахунку розміру кредитної заборгованості.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги про відсутність кредитної заборгованості спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позовна заява АТ "АКЦЕНТ-БАНК" підлягає частковому задоволенню, тому судовий збір необхідно покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги, було заявлено позивачем на суму 73167,82 грн, а задоволено на суму 46 569,82 грн, тому підлягає до стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "АКЦЕНТ-БАНК" судовий збір, сплачений за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 1708,31 грн, а до стягнення з АТ "АКЦЕНТ-БАНК" на користь ОСОБА_1 підлягає 1463,85 грн в компенсацію судового збору, сплаченого за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Ураховуючи те, що судом неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

На підставі ст.ст. 626, 628, 633, 634, 638, 1049, ч. 1 ст.1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 березня 2024 року скасувати.

Позов Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" 46 569,82 грн заборгованість за тілом кредиту.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" судові витрати за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 1708 грн 31 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на користь ОСОБА_1 1463 грн 85 коп в компенсацію судового збору, сплаченого за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.