Справа № 362/4122/24
Провадження № 2-н/362/459/24
У Х В А Л А

13 червня 2024 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» звернулося до Васильківського міськрайонного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природнього газу у розмірі 2997,85 грн., 3% річних у розмірі 14,94 грн., інфляційних витрат у розмірі 14,36 грн. та судового збору.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

У відповідності до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року встановлено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

Як вбачається з поданої заяви про видачу судового наказу заявником заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природнього газу у розмірі 2997,85 грн., 3% річних у розмірі 14,94 грн., інфляційних витрат у розмірі 14,36 грн. та судового збору. Однак, заявником не додано доказів наявності договірних відносин, які склалися між сторонами, зокрема письмового договору.

Крім того, матеріали заяви про видачу судового наказу не містять ні доказів того, що ОСОБА_1 є власником/співвласником квартири за адресою, ні того, що він є користувачем цього житла.

Відтак суддя приходить до висновку, що з заяви про видачу наказу та доданих до неї документів не вбачається безспірність вимог.

Беручи до уваги наведене та враховуючи вищевикладені обставини, суддя відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 160, 161, 163, 165, 166 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

Роз`яснити заявникові, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду до Київського апеляційного суду.

Суддя Л.М. Кравченко