ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року

Справа № 712/5370/24
Провадження № 22-ц/821/1134/24
Категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

секретаря Ярошенка Б. М.,

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 травня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Департамент соціальної політики Черкаської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у складі головуючого судді Стеценко О. С.,

в с т а н о в и в :

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Просив суд встановити факт, що ОСОБА_1 здійснює постійний сторонній догляд за своїм батьком ОСОБА_2 , який за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду.

В обґрунтування вимог зазначив, що встановлення даного факту, має для нього юридичне значення, оскільки підтверджує виникнення прав та обов`язків заявника щодо отримання соціальних пільг та виникнення прав та обов`язків визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 травня 2024 року у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Департамент соціальної політики Черкаської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником не надано відповідних доказів, що він використав всі передбачені законодавством можливості щодо встановлення даного факту в позасудовому порядку. Заявник має право звернутися до відповідних уповноважених органів з дотриманням вимог законодавства та у разі незгоди із прийнятим рішенням такого органу, оскаржити його в порядку адміністративного судочинства.

Порядок встановлення факту здійснення постійного стороннього догляду за іншою особою, яка потребує постійного стороннього догляду, з`ясування питання щодо відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, визначений відповідним законодавством, у зв`язку з чим не може встановлюватися в судовому порядку в окремому провадженні.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 травня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції є передчасними і невірними, зроблені за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, оскільки ним до заяви надані письмові докази його звернення до відповідних уповноважених органів з дотриманням вимог законодавства, а саме: ним подано до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради заяву про встановлення факту здійснення догляду за своїм батьком, який потребує постійного стороннього догляду, внаслідок чого, отримано Акт № 19 від 18.03.2024 про відмову.

Зауважив, що іншого позасудового способу встановити факт неможливо. Встановлення факту постійного догляду за батьком йому потрібно для підтвердження факту здійснення постійного догляду в державних органах. Від встановлення вказаного факту залежить виникнення у нього прав та обов`язків, визначених законами України: «Про соціальні послуги», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 адвоката Озеран К. О., дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Порядок вирішення питання можливості оформлення постійного догляду за особами похилого віку, в тому числі і за особами, що потребують постійного стороннього догляду визначено Законом України «Про соціальні послуги» від 17 січня 2019 року № 2671-VIII, Порядком підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року №430, Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 6 жовтня 2021 року № 1040. Вказані нормативно-правові акти визначають порядок отримання статусу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду, внесення відомостей про таких осіб до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, порядок отримання витягу з такого Реєстру.

Факт постійного надання соціальних послуг (догляду) інвалідам, хворим та особам похилого віку, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, може бути встановлений структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад за місцем проживання/перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі з дотриманням Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року №859.

У ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18, провадження № 14-567цс18, сформульовано висновок про те, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналізуючи зазначені вище норми матеріального права та наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту здійснення постійного стороннього догляду за ОСОБА_2 , оскільки вказане питання не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а розглядається в позасудовому порядку уповноваженим органом, рішення якого може бути оскаржено до суду.

Щодо посилання скаржника на положення законів «Про військову службу і військовий обов`язок», то суд першої інстанції вірно не прийняв такі аргументи до уваги, оскільки питання відстрочки від військової служби, мобілізації під час воєнного стану, звільнення від відбування військової служби вирішується за змістом зазначених законів уповноваженими особами відповідних територіальних центрів комплектації та соціальної підтримки, керівниками військових частин на підставі відповідних положень зазначених законів. Натомість рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб зазначених органів оскаржуються в установленому законом порядку, зокрема й до уповноваженого суду в порядку адміністративного судочинства.

Також заявник не позбавлений права у разі необхідності подати зазначені документи про те, що його батько потребує постійного стороннього догдяду за станом здоров`я до органів територіальних центрів комплектації та соціальної підтримки для надання відстрочки від мобілізації.

Чинним цивільним процесуальним законодавством не визначено порядку визнання особи доглядальником, такий порядок є позасудовим.

Таким чином законом визначено інший, позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особою похилого віку, про встановлення якого просить скаржник.

Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 05 липня 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков