БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/171/24
Провадження № 2/497/253/24
21 червня 2024 року м. Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря судового засідання Мунтянової В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в особі Органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей та припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
Позивач звернувся до суду з названим позовом та просить постановити рішення, яким:
- позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Залізничне, Болградський район, Одеська область) відносно дітей:
- сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- припинити стягнення аліментів на підставі наказу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07.08.2020 року по справі №505/2031/20 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що з 2011 року він разом проживав з відповідачем ОСОБА_3 . 18 червня 2015 року вони офіційно зареєстрували шлюб. В 2019 році вони з відповідачем припинили стосунки, та 17.10.2019 року на підставі заочного рішення Болградського районного суду Одеської області їх шлюб розірвано.
З відповідачем вони мають спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (13 років) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (8 років).
Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір`ю, та останнім часом проживали за адресою: АДРЕСА_1 .
Він, позивач є військовослужбовцем, учасником бойових дій, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , сплачує аліменти на утримання дітей.
Заочним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 12.05.2021 року було усунуто перешкоди щодо його батька участі у вихованні та спілкуванні з дітьми.
09 січня 2024 року діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були вилучені з місця проживання за відсутності матері ОСОБА_3 працівниками Служби у справах дітей Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області на підставі листа Відділення поліції №2 (смт.Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 09.01.2024 року. Діти перебували в Комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської області та з 09.01.2024 року він, позивач співпрацював зі Службою у справах дітей та комунальним закладом задля повернення дітей йому, батьку та перевезення їх до свого місця проживання в м.Подільськ.
За даними Відділення поліції №2 (смт.Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області до зазначеного відділення надходили систематичні звернення ІТС ІПНП про вчинення домашнього насильства між співмешканцями ОСОБА_8 та ОСОБА_3 в присутності малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Усі ці обставин спонукали його, позивача звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою від 01.02.2024 року було відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 29.02.2024 року о 09:00 годині (а.с.90-91), про що повідомлено сторін по справі (а.с.92).
У підготовчому засідання 29.02.2024 року:
- позивач наполягав на своїх вимогах. Пояснив, що наразі діти проживають вже з ним, однак відкритим залишається питання про позбавлення матір батьківських прав;
- відповідач не прибула, повідомлялася згідно вимог чинного законодавства за двома адресами: місцем реєстрації: АДРЕСА_2 та за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 (а.с.92).
Згідно трекінку «Укрпошта»:
- представник третьої особи Служби у справах дітей Болградської районної військової (державної) адміністрації Одеської області не прибув, сповіщений належним чином (а.с.92 зворотна сторінка).
Однак, Служба у справах дітей Болградської районної військової (державної) адміністрації Одеської області подала до суду пояснення про те, що вони є неналежною третьою особою у справі, та рекомендували залучити до участі в розгляді справи виконавчий комітет Помічнянської міської ради Новоукраїнського району, Кіровоградської області в особі Органу опіки та піклування, оскільки саме в помічній проживає мати і там проживали діти (а.с.93-94).
Ухвалою суду від 29.02.2024 року було здійснено заміну неналежної третьої сторони у даній справі Служби у справах дітей Болградської районної військової (державної) адміністрації Одеської області на належну третю сторону - виконавчий комітет Помічнянської міської ради Новоукраїнського району, Кіровоградської області в особі Органу опіки та піклування та відкладено підготовче засіданні на 14:00 годину 03.04.2024 року (а.с.107-109), та вжито заходів для належного сповіщення сторін по справі (а.с.112).
11.03.2024 року судом отримано заяву позивача ОСОБА_1 про долучення до справи додаткових письмових доказів (а.с.128-135).
29.03.2024 року судом отримано Висновок органу опіки та піклування, який затверджено виконавчим комітетом Помічнянської міської ради Новоукраїнського району, Кіровоградської області від 28.03.2024 року (а.с.141-147, ).
До зазначено висновку додано копію паспорту відповідача згідно якого остання наразі змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с.144), характеристики на дітей (а.с.145), витяг з протоколу комісії з питань захисту прав дитини від 26.03.2024 року №5 (а.с.146).
В підготовчому засідання 03.04.2024 року:
-позивач підтримав свої вимоги, наполягав на їх задоволенні. Підтвердив, що ним подано до суду усі докази та можливо закрити підготовче засідання;
- відповідач не прибула, вдруге повідомлялася згідно вимог чинного законодавства за двома адресами: місцем реєстрації: АДРЕСА_2 та за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 (а.с.112).
- рекомендований лист за адресою: АДРЕСА_2 адресату ОСОБА_3 не вручено, повернувся до суду з відміткою листоноші, що «адресат за вказаною адресою відсутній (а.с.138-139);
- рекомендований лист за адресою: АДРЕСА_1 - адресату ОСОБА_3 вручено особисто (а.с.136).
- представник третьої особи виконавчого комітету Помічнянської міської ради Новоукраїнського району, Кіровоградської області в особі Органу опіки та піклування не прибув, сповіщений належним чином (а.с.136). Надіслав заяву про розгляд справи у відсутність представника (а.с.140).
Ухвалою від 03.04.2024 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 09:00годину 30.04.2024 року (а.с.153-154), про що повідомлено сторін по справі (а.с.155).
В судове засідання 30.04.2024 року:
-позивач приймав участь в режимі відеоконференції через Котовський міськрайонний суд Одеської області. Наполягав на задоволенні позовних вимог та надав згоду на заочний розгляд справи та постановлення заочного рішення. Детально пояснив про усі обстави, що трапилися з його дітьми. Що мати дітей ОСОБА_3 не піклувалася про дітей, не займалася їх вихованням, в січня 2024 року застосувала насилля та побиття доньки ОСОБА_7 , після чого діти були відібрані та поміщені в реабілітаційний центр, де перебували протягом тривалого часу. Служба у справах дітей Помічнянської міської ради розшукала його та повідомила про дані обставини і запропонували забрати дітей до себе в м.Подільськ. Він відразу ж вжив заходи, щоб повернути дітей до себе, а у подальшому ініціював питання про позбавлення матері батьківських прав. До тепер мати не відгукнулася, не розшукує дітей, не цікавиться їх долею, їх життям та станом здоров`я, повністю відсторонилася від дітей та втратила з ними зв`язок. Однак від отримання аліментів не відмовляється та ці кошти не спрямовує на утримання дітей. Ві, позивач є військовослужбовцем, з його заробітної плати щомісяця утримуються аліменти на користь ОСОБА_3 для забезпечення дітей, а витрачає їх відповідач на свої власні потреби. Він, як батько намагається налагодити стосунки з дітьми, піклується про них та створює умови для проживання. Доньці ОСОБА_7 вже майже дев`ять років, а вона не ходить до школи, лише вчить, букви та цифри, вчиться читати та писати. Син ОСОБА_6 двічі весною тікав з дому до матері в м.Помічну, та органи опіки знову його повертали, оскільки мати не бажає брати сина до себе. Батьки відповідача, які проживають в с.Залізничне Болградського району Одеської області, йому допомагають з дітьми, та згодні, щоб діти якийсь час також проживали з ними: з дідусем і бабусею. Він, як батько ні в якому разі не відмовляється від дітей, навпаки намагається створити гарні умови для їх проживання та їх психологічної стабілізації, аби не травмувати ще більше. Бажає дітям лише найкращого, та щоб вони не зазнавали моральних страждань та фізичного болю від дій відповідача;
- представника третьої особи органу Опіки та піклування надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність з підтриманням позовних вимог позивача (а.с.140),
- відповідач не прибула, причини неявки не повідомила, будь-яких заяв, клопотань, заперечень, відзиву до суду не надсилала. Суд вживав заходи для належного сповіщення відповідача по справі:
- усі судові повістки, повідомлення, копії ухвал, що надсилалися на адресу постійного місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 нею отримані особисто (а.с.137, 157).
Відповідач жодним чином не відреагувала.
В судовому засіданні за клопотанням позивача було проголошено перерву до 09:00 години 22.05.2024 року (а.с.162), та вжито заходів для належного повідомлення відповідача по справі (а.с.163).
20 травня 2024 року до суду позивачем надіслано клопотання про долучення письмових доказів до справи: (а.с.165-177).
В судовому засіданні 22.05.2024 року приймав участь лише позивач ОСОБА_1 в режимі відеоконференції з Котовського міськрайонного суду Одеської області, який надав додаткові пояснення.
Відповідач, будучи повідомленою належним чином до суду не з`явилася, причини неявки не повідомила, будь-яких заяв, клопотань, заперечень не надсилала (а.с.184).
В зв`язку з необхідністю заслухати думку дітей, було проголошено перерву до 11:00 години 05.06.2024 року (а.с.178-, 180, 181).
В котре вжито заходів для належного повідомлення відповідача по справі (а.с.182).
03 червня 2024 року судом отримано клопотання позивача про долучення до справі письмових доказів (а.с.197-200).
В судове засідання 05.06.2024 року позивач ОСОБА_1 прибув до Котовського міськрайонного суду Одеської області, однак в зв`язку з відсутністю електропостачання в цьому суді, не зміг прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.201-202).
Протокольною ухвалою від 05.06.2024 року проголошено перерву до 11:00 години 21.06.2024 року, зобов`язано позивача прибути до будівлі Болградського районного суду Одеської області та забезпечити участь малолітніх дітей в судовому засіданні (а.с.203).
Вжито заходи для належного повідомлення відповідача по справі (а.с.204)
В судовому засідання 21.06.2024 року:
-позивач прибув, підтримав свої вимоги, надав додаткові пояснення, наполягав на задоволенні позовних вимог. Стверджував, що усіма силами намагається убезпечити дітей, піклується про них, забезпечує матеріально, тоді як мати до тепер так і не з`явилася, та не цікавиться долею дітей. Заявив клопотання про допит у якості свідка ОСОБА_10 , яка є матір`ю відповідача;
-відповідач, будучи повідомленою належним чином (а.с.209) до суду не з`явилася, причини неявки не повідомила, будь-яких заяв, клопотань, заперечень не надсилала;
- представника третьої особи органу Опіки та піклування надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність з підтриманням позовних вимог позивача (а.с.140).
Була забезпечена участь дітей в даному судовому засіданні та заслухана судом їх думка.
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Зі згоди позивача, наданої в судовому засіданні, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
В силу п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Позбавлення батьківських прав це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини.
Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України (а.с.10), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.11), є учасником бойових дій (а.с.13), перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_2 (а.с.14), отримує заробітну плату, яка склала за 12 місяців 2023 року всього 411716.22 гривень, з якою утримано в рахунок сплати аліментів 135057.60 гривень (а.с.25).
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2015 року, який розірвано заочним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 17.10.2019 року, справа №505/1589/19 (а.с.15).
Позивач та відповідач є батьками двох дітей:
- син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане повторно 09 грудня 2016 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 5 (а.с.16),
- донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , видане 06 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 570 (а.с.17)
07 серпня 2020 року на підставі судового наказу, виданого Котовським міськрайонним судом Одеської області, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , на користь стягувана ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ІПН: НОМЕР_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на утримання малолітніх дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку доходу щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на одну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 03 серпня 2020 року та до досягнення повноліття сином ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 , а з ІНФОРМАЦІЯ_9 стягувати аліменти на утримання дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення повноліття дочкою ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.22-24).
Відповідно до заочного рішення Болградського районного суду Одеської області від 12.05.2021 року по справі №505/2446/20 було усунено перешкоди щодо участі у вихованні та спілкуванні з дітьми батьком та зобов`язано ОСОБА_11 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визначено ОСОБА_1 наступні способи його участі у вихованні дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :
- встановлено систематичні побачення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожний перший та третій тижні місяця в період з 08:00 години суботи до 15:00 години неділі;
- встановлено спільний відпочинок з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою оздоровлення дітей, щорічно тривалістю 30 днів літніх канікул;
- встановлено додаткові дні спілкування з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме другий день свят: Різдва Христового, Великодня, Трійці, з 09:00 години до 20:00 години.
- встановлено необмежене спілкування з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачаються безпосереднього фізичного спілкування (а.с.18-21).
Діти ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживали разом з відповідачкою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
09 січня 2024 року діти ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 були вилучені з місця проживання за відсутності матері ОСОБА_3 працівниками Служби у справах дітей Помічнянської міської ради Кіровоградської області на підставі листа Відділення поліції №2 (смт.Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 09.01.2024р. №122/113-2-2024 та актів проведення оцінки рівня безпеки дитини (а.с.31-53, 54).
Служба у справах дітей Помічнянської міської ради Кіровоградської області 09.01.2024 року видала направлення до Комунального закладу «Центр Соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради відносно ОСОБА_5 , яка зазнала фізичного насилля та потребує соціально-психологічної реабілітації №16/01-17/2 (а.с.29) та ОСОБА_4 , який був залишений без батьківського піклування №15/01-17/2 (а.с.30).
3 09.01.2024 року позивач ОСОБА_1 співпрацював із Службою у справах дітей та комунальним закладом задля повернення дітей йому (батьку) та перевезенням їх до місця проживання з батьком.
За даними Відділення поліції №2 (смт.Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області до зазначеного відділення поліції надходили систематичні звернення ITC ШНП №6419 від 31.12.2024р., №2 від 01.01.2024р., №7 від 01.01.2024., №133 від 08.01.2024р. №140 від 09.01.2024р. про вчинення домашнього насильства між співмешканцями ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.55-66).
Позивач за місцем проходження служби характеризується позитивно, професійно підготовлений, в роботі дотримується законності є дисциплінованим військовослужбовцем (а.с.78).
На даний час працевлаштований, веде здоровий спосіб життя. Згідно виписки з амбулаторної карти позивач ОСОБА_1 на «Д» обліку не перебуває та за останні п`ять років звернень не було (а.с.79-80).
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно позивачу ОСОБА_1 разом з громадянином ОСОБА_12 на праві приватної спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира загальною площею 68.5 кв.м, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 (а.с81-82). Довідкою виданою директором ПП «Городок КВП» від 04.032024 року підтверджується фактичне місце проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за вищевказаною адресою разом із батьком ОСОБА_1 (а.с.134).
Після повернення дітей позивачу ОСОБА_1 , діти проживають за адресою: АДРЕСА_3 з батьком без реєстрації (а.с.134), та були влаштовані батьком до навчальних закладів, так:
-син ОСОБА_4 навчається у 7 А класі Ліцею № 3 Подільської міської ради Подільського району Одеської області, що підтверджується довідкою № 113 від 29.02.2024 виданою директором Ліцею № 3 Подільської міської ради Подільського району Одеської області Бондаренко Т. (а.с.132).
-згідно довідки № 42 від 29.02.2024, №108 від 17.05.2024 року, виданих ЗДО (ясла-садок) Комбінованого типу Надія Подільської міської ради Подільського району Одеської області, в цьому закладі виховується донька позивача ОСОБА_5 , мати дитини не приймає участі у вихованні дитини, не буває на батьківських зборах, не цікавиться справами доньки ні в усній, ні в письмовій формі (а.с.133, 166, 172).
Станом на 02.04.2024 року ОСОБА_4 навчається у 7 класі Залізничненського ліцею Болградської міської ради Одеської області (а.с.166 зворотна сторінка, 173), та проживає з дідусем ОСОБА_13 та бабусею ОСОБА_10 (батьки відповідача ОСОБА_2 ) за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.167, 174).
Болградська міська рада Одеської області 14.07.2024 року провела обстеження умов проживання дитини ОСОБА_4 з дідусем і бабусею, які є достатніми і необхідними для проживання і виховання онука (а.с.168-169, 175-176).
26 березня 2024 року було проведено засідання комісії з питань захисту прав дитини Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, під час якого розглядалося питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.146-147).
На цьому засіданні було становлено, що відповідач перебувала в зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_14 , від якого є син ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , який проживає з батьком ОСОБА_14 і триває процес про визнання батьківства щодо цієї дитини батьком. 12.12.2023 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 . По твердженню комісії зазначене свідчить про те, що мати більше цікавиться влаштуванням свого особистого життя, ніж взаємовідносинами з власними дітьми. Комісія проводила обстеження умов проживання дітей, були складені акти проведення оцінки рівня безпеки дітей, та встановлено, що діти зазнали фізичного та психологічного насилля від дій матері ОСОБА_2 . Мати не брала достатньої участі у шкільному житті дітей. Не цікавилася успіхами у навчанні. Крім того, мати не цікавилася внутрішнім світом дітей, не цікавилась позашкільним життям дітей, їх захопленнями та досягненнями. Діти були вилучені та поміщені до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей».
Комісія прийняла рішення звернутися до органу опіки та піклування з рекомендацією щодо вирішення питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо її малолітніх дітей (а.с.146-147).
На підставі Висновку Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, з метою захисту прав та інтересів дитини, запобіганню бездоглядності Служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав матір дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Залізничне, Болградського району Одеської області відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків, про що було прийнято рішення виконавчим комітетом Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 28.03.2024 №85 (а.с.111-113).
Судом було детально досліджено даний висновок, з якого вбачається, що у відповідача ОСОБА_3 є ще одна дитина - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 , видане Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 28.04.2020 року. Зі слів ОСОБА_3 хлопчик проживає зі своїм біологічним батьком у місті Миколаєві, в даний час триває судовий процес про визнання батьківства громадянином ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_14 .
У висновку міститься інформація, яка мала значення для прийняття комісією відповідного рішення, а саме:
19 грудня 2020 року був зареєстрований шлюб між громадянкою ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , який у подальшому був розірваний.
12 грудня 2023 року між громадянкою ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 був зареєстрований інший шлюб. Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_7 , видане Добровеличківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) та з якого вбачається, що відповідач змінила своє прізвище на « ОСОБА_9 » отримавши паспорт № НОМЕР_8 виданий органом 3518 від 11.03.2024 (а.с.14).
09 січня 2024 року службою у справах дітей Помічнянської міської ради спільно з співробітниками поліції та членами міждисциплінарної команди було проведено обстеження умов проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 .
Фахівцями були складені акти проведення оцінки рівня безпеки дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Встановлено, що діти зазнали фізичного та психологічного насилля від дій матері - ОСОБА_3 ( ОСОБА_16 , Бобрової).
09.01.2024 року діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 працівниками служби у справах дітей, спільно з членами міждисциплінарної команди були вилучені від матері, яка являється внутрішньо - переміщеною особою, що проживає на території громади без реєстрації, та направлені в КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради, м. Кропивницький. На момент перевірки умов проживання та вилучення дітей матері дома не було. В телефонному режимі вона була повідомлена, про роботу відповідних служб, але прийти категорично відмовилась.
Проведенню всіх необхідних заходів допомагав громадянин ОСОБА_8 , теперішній чоловік ОСОБА_2 . Він і повідомив співробітникам поліції про поведінку ОСОБА_3 .
Співробітниками відділення поліції №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградської області спільно зі службою у справах дітей, діти були доставлені до КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради м. Кропивницький.
Службою у справах дітей встановлено, що ОСОБА_4 прибув на територію громади лише 28.12.2023 року. До цього часу він проживав разом з бабусею. Зі слів ОСОБА_6 , мати не цікавилась його особистим життям, успіхами дитини в школі.
ОСОБА_5 навчалася в Помічнянському ліцеї №3 «Гармонія» у першому класі. Відповідно до наданої закладом характеристики, дівчинка товариська, мала друзів серед одноліток, неконфліктна. Мама співпрацювала з класним керівником: відповідала на дзвінки, цікавилася успіхами дівчинки, але батьківські збори відвідувала не регулярно. На зауваження і поради реагувала адекватно, хоча для покращення результатів навчання додатково дома не займалась.
ОСОБА_7 школу не відвідувала по хворобі та через безліч поважних причин. До школи приходила не завжди вчасно, часто просипала, що свідчить про неналежну увагу з боку матері.
Мати не брала достатньої участі у шкільному житті дітей, не цікавилася їхніми успіхами у навчанні. Крім того, мати не цікавилася внутрішнім світом дітей, не цікавилась позашкільним життям дітей їх захопленнями та досягненнями.
Окрім цього судом шляхом доступу до Єдиного реєстру судових рішень було встановлено, що на підставі постанови Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 04.03.2024 року справа №387/5/24 ОСОБА_3 була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.ст.185, 173-2, 173 КУпАП (а.с.185-187).
З даної постанови вбачається, що:
- ОСОБА_3 01.01.2024 о 00 годин 30 хвилин перебувала в АДРЕСА_5 , та здійснила злісну непокору законній вимозі працівників поліції, погрожувала вдарити поліцейських, виражалась ненормативною лексикою, на зауваження не реагувала, чим вчинила злісну непокору законній вимозі працівників поліції.
- ОСОБА_3 01.01.2024 о 00 годин 00 хвилин перебувала у п`яному вигляді в АДРЕСА_1 , та спричинила фізичний біль малолітній доньці ОСОБА_7 , чим вчинила фізичне насильство в сім`ї.
- ОСОБА_3 11.01.2024 о 20 годині 00 хвилин перебувала в АДРЕСА_1 , та вчинила домашнє насильство психологічного характеру стосовно свого співмешканця ОСОБА_8 , а саме дії, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на його адресу, що могло завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілого.
Окрім цього, 05.04.2023 року ОСОБА_3 була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.1 КУпАП на підставі постанови Добровеличківського районного суду Кіровоградської області справа №387/608/23 за те, що 07 березня 2023 року о 22 годині ОСОБА_3 неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки по догляду за дітьми, а саме ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , розпивала спиртні напої та знаходилися в стані алкогольного сп`яніння в зв`язку з чим діти залишилися в домоволодінні без нагляду дорослих. Своїми діями ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.188-190).
05.04.2021 року згідно постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області справа №505/2296/20 відносно ОСОБА_3 (яка на той час мала прізвище ОСОБА_16 ) про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №239450 від 19.08.2020 року, ОСОБА_11 19.08.2020 року біля 19 години 00 хвилин між ОСОБА_11 та її співмешканцем ОСОБА_14 виникла сварка в ході якої виражалися на адресу один одного нецензурною лайкою, чим вчинила домашнє насильство. Своїми діями ОСОБА_11 вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.191-192).
Отже, своїми діями, відповідач свідомо порушує свої зобов`язання закріплені в статті 51 Конституції України, а саме: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України.
В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».
В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею.
При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач ОСОБА_19 свідомо не виконує своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Не піклується про своїх дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки та сина, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними належної і якісної освіти, тобто своєю бездіяльністю створює умови, які шкодять дітям
Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку, виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить.
У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України).
Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.
При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності.
В судовому засіданні 21.06.2024 року у якості свідка була допитана ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_15 (а.с.207-208), яка суду пояснила, що ОСОБА_3 є її рідною донькою, а малолітні дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є її онуками. В минулому році онук ОСОБА_20 проживав у них в с.Залізничне, де ходив до школи, а ОСОБА_7 була з матір`ю в м. Помічна. Перед новим роком ОСОБА_3 приїхала в с. Залізничне і забрала сина ОСОБА_20 до себе в м. Помічна, повідомивши, що син буде також проживати з нею.
08 січня 2024 року зателефонував співмешканець ОСОБА_3 ОСОБА_9 та повідомив, що дітей забрали органи, так як мати побила дівчинку, а хлопчик встиг втекти. Вона, свідок зібралася, зателефонувала їх батьку ОСОБА_21 та поїхали разом до м. Помічна. В той день вони дітей не бачили, однак були в Службі у справа дітей, де їм повідомили, що сталося, та сказали вирішувати питання про позбавлення матері батьківських прав, щоб забрати дітей.
Згодом, батьку ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_16 віддали дітей та він їх привіз до себе до дому в м. Подільськ, де влаштував ОСОБА_6 до школи, а ОСОБА_7 в дитячий садок, так як вона не знала букви, цифри, не вміла не читати, не вміла писати, була вкрай важкому психологічному стані, була дуже знервована, рвала собі волосся на голові, важила всього 20 кг. Нинішня дружина ОСОБА_22 дуже гарно прийняла дітей, піклувалася про них, як про рідних, займалася з ОСОБА_7 , навчала її всьому, щоб дівчинка могла в цьому році піти в перший клас, нібито все у дітей налагодилося.
11 березня 2024 року онук ОСОБА_6 втік до матері в м. Помічна, ОСОБА_21 прийшлося їхати за ним та забирати. Однак 14 березня 2024 року ОСОБА_6 знову втік до матері, втім вона не бажала, щоб він залишився з нею, а тому ОСОБА_23 знову забрав сина.
Потім вони з дідусем вирішили, щоб допомогти ОСОБА_21 з дітьми, та якось налагодити ситуацію з онуками, забрати ОСОБА_6 до себе в с. Залізничне, де він і раніше у них проживав.
Забравши ОСОБА_6 , віддали його до Залізничненської школи, де він наразі навчається. На літні канікули взяли ОСОБА_7 до себе в с. Залізничне. Намагаються створити для дітей сприятливі умови, піклуються про них, та не бажають, щоб діти потрапили в інтернат.
Не зважаючи на те, що ОСОБА_24 є її, свідка донькою, вона повністю підтримує зятя ОСОБА_22 , та вважає, що ОСОБА_25 погана мати, про дітей не піклується, діти часто були голодні, вона залишала їх одних дома, не займалася їх вихованням, не цікавилася їх навчанням, а навпаки навчала поганим речам, налаштовувала проти батька. До тепер ОСОБА_24 не приїхала до дітей, не телефонує, не цікавиться їх життям та долею, їй діти не потрібні, вони не є сенсом її життя.
Аліменти, які вона отримує на дітей, витрачає на свої розваги, а дітям не купувала одяг, взуття, засоби гігієни, навіть не забезпечувала необхідне харчування.
Свідок переконана, що дітей не можливо повертати до матері, і вона має бути позбавлена батьківських прав.
Також судом заслухано думку дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які суду розповіли про обставини життя з матір`ю, її ставлення до них. Повідомили, що вони сумують за матір`ю, однак мамі вони не потрібні. Їх мати не хоче працювати, лише гуляє з різними чоловіками, випиває, палить цигарки, зі слів ОСОБА_6 вживає наркотики, в зв`язку з чим у неї неадекватна поведінка.
ОСОБА_6 , повідомив суду, що жалкує про свій вчинок, що він тікав від батька, бажає перед батьком вибачитися. Він вважав, що мати все ж таки оговтається та забажає, щоб вони, її діти проживали з нею, але наразі вже на 80 відсотків він переконаний, що мати не зміниться, і що вони їй не потрібні.
Діти повідомили суду, що вони бажають проживати з батьком та з бабусею і дідусем, хоча за мамою вони сумують, але за цей тривалий час мама їм навіть не телефонувала, ОСОБА_6 сам їй один раз телефонував, та під час розмови мама погано відзивалася про дідуся з бабусею, налаштовувала їх проти батька, та сказала, що можливо з часом вона їх забере.
Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги позицію відповідача, яка жодним чином не відреагувала на позов, не спростувала жодних доводів позивача, діючи виключно в інтересах дітей, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
При цьому, суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст.168 СК України «Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав».
Щодо вимоги позивача припинення стягнення аліментів на дітей:
Згідно ст. 50 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.
Відтак, з урахуванням предмета даного спору (позбавлення батьківських прав ), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, що з ким саме з батьків проживають діти і з якого часу та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
Відповідно норм Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
Суду надано висновки за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.67-68, 69-70). З даних висновків слідує, що мати не забезпечує дітей належним чином, не має необхідних засобів гігієни, інших необхідних речей. Діти часто бувають голодними.
При цьому згідно з довідки про доходи позивача від 18.01.2024 року за 2023 року слідує, що з позивача на користь відповідача були утримані аліменти в розмірі 135 057.60 гривень (а.с.25), які мали б бути витрачені за призначенням, виключно на утриманні дітей.
Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що беззаперечно з часу звернення до суду з цим позовом неповнолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають з батьком ОСОБА_1 , тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері аліментів. З моменту набрання рішенням законної сили, бо сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а діти стали мешкати та перебувати на утриманні з батька.
Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
За таких обставин, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення аліментів на користь ОСОБА_26 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки у зв`язку з позбавленням її батьківських прав та переїздом дітей до батька на постійне проживання та на його утримання, підстава для стягнення коштів на користь матері дітей відпала у зв`язку з чим позов цій частині також підлягає задоволенню.
Щодо судових витрат:
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Таким чином, в силу названих процесуальних вимог закону, в зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати: 2422.40 гривень, що підтверджуються відповідними квитанціямивід 23.01.2024 року (а.с.8,9).
На підставі викладеного, керуючись положенням ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 90, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 284-289, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в особі Органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей та припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стягуються на підставі судового наказу виданого Котовським міськрайонним судом Одеської області від 07.08.2020 року (справа №505/2031/20, провадження №2-н/505/84/2020) з часу набрання цим рішенням законної сили.
Стягнути з відповідача ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , уродженки с. Залізничне, Болградського району, Одеської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6 , паспорт № НОМЕР_8 виданий органом 3518 від 11.03.2024, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уродження м. Котовськ, Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , судовий збір в розмірі 2 422.40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Копію рішення, після набрання ним законної сили, надіслати для виконання до:
Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення виготовлено 24.06.2024 року.
Суддя: С.В.Кодінцева