Справа № 182/1636/23
Провадження № 2-о/0182/10/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.11.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

присяжні Лемешко Н.В.

Базовкін Є.В.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки над нею -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання громадянина недієздатним та встановлення над ним опіки.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що його дядько по лінії матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом другої групи з дитинства та за станом свого здоров`я обмежений в самообслуговуванні, здатності до орієнтації та спілкуванні, а також потребує стороннього догляду. Згідно з висновком лікаря - психіатра, ОСОБА_2 має діагноз: виражена ступінь дебільності. Він, його мати, бабуся (мати ОСОБА_2 ) та сам ОСОБА_2 мешкають всі разом в домоволодінні АДРЕСА_1 . Він дбає про ОСОБА_2 , оскільки його мати за станом свого здоров` я не має можливості доглядати за своїм братом. Тому, на підставі викладеного, змушений звернутись до суду та просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Покровське Нікопольського району Дніпропетровської області, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , недієздатним, а також призначити його опікуном над недієздатним дядьком.

В судовому засіданні, заявник викладені в заяві обставини підтримав та додатково суду пояснив, що його мати - сестра ОСОБА_2 - не може знайти спільної мови з братом, вони один одного ненавидять. У його тестя в м.Нікополі є квартира, в якій він періодично проживає, і коли його немає за адресою проживання дядька, матері та бабусі, між його матір`ю та ОСОБА_2 постійно виникають сварки та непорозуміння. Крім того, його мати вживає спиртні напої і цей факт його непокоїть. Раніше вони всі спільно проживали в одному будинку, але питання щодо визнання його дядька ОСОБА_2 недієздатним не виникало. Але, у зв`язку з початком війни ця необхідність виникла. Тому, його бабуся сказала, що, якщо є такий закон, то тоді потрібно це питання вирішувати, щоб він не потрапив під мобілізацію.

Представник заінтересованої особи Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове не прибув, при цьому, на адресу суду надав заяву, в якій просять розгляд справи проводити за їх відсутності (а.с.39).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Як встановлено в судовому засіданні, заявник по справі ОСОБА_2 доводиться племінником по лінії матері (а.с.4-6). ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом другої групи з дитинства та за станом свого здоров`я обмежений в самообслуговуванні, здатності до орієнтації та спілкуванні, а також потребує стороннього догляду і, згідно з висновком лікаря психіатра, має діагноз виражена ступінь дебільності (а.с.7-9).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 196 від 21 травня 2024 року, ОСОБА_2 має хронічний стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості (а.с.53-54).

За таких обставин, суд вважає, що належними та допустимими доказами підтверджено, що ОСОБА_2 має психічний розлад у формі помірної розумової відсталості, що свідчить про той факт, що він за станом свого здоров`я не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, внаслідок чого підлягає визнанню недієздатним.

Що стосується вимог заявника ОСОБА_1 про призначення його опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно зі ст.65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 травня 2023 року Покровською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області було прийнято рішення № 103, згідно якого було затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над своїм дядьком ОСОБА_2 , у разі визнання його недієздатним (а.с.29-31). Крім цього, до вищевказаного рішення було долучено подання, у відповідності до якого виконком Покровської сільської ради Нікопольського району вважає за можливе призначити ОСОБА_1 опікуном свого дядька ОСОБА_2 , у разі визнання останнього недієздатним (а.с.32). Однак, суд, при ознайомленні з висновком та поданням виконкому Покровської сільської ради Нікопольського району, вважає за необхідне зазначити, що законних обгрунтувань, які є обов`язковими при складанні даних процесуальних документів, вони не містять.

Верховний Суд в Постанові від 07.04.2022 року у справі № 712/10043/20 зазначив, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі, згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Проте, як зазначено вище, подання виконкому Покровської сільської ради (без зазначення дати та номеру) не містить жодних обґрунтувань вирішення питання про те, чому саме ОСОБА_1 необхідно призначити опікуном, якщо разом з недієздатним проживають й інші члени його сім`ї.

Органи опіки та піклування, відповідно до покладених на них завдань та розподілу повноважень між структурними підрозділами відповідних управлінь і відділів місцевої державної адміністрації, вирішують питання: про встановлення і припинення опіки та піклування; ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки (піклування); здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників; провадять іншу діяльність щодо забезпечення прав та інтересів неповнолітніх дітей та повнолітніх осіб, які потребують опіки і піклування (пункт 1.7. Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 від 26.05.1999 року).

Разом з тим, таке подання має для суду лише рекомендаційний характер і підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами.

З подання органу опіки та піклування вбачається, що обставина щодо наявності інших можливих кандидатів в опікуни ОСОБА_2 , у тому числі, однієї статі, які мають джерело доходу та не є військовозобов`язаними, не перевірялась. Крім того, на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування, на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений ст.65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен перевірити відсутність можливих зловживань у такому питанні та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення саме такої особи опікуном.

Рішення про призначення особи призовного віку опікуном над недієздатною особою може створити передумови щодо мобілізації на період воєнного стану, тому, враховуючи, що на цей час Україна перебуває в стані війни, суспільний інтерес домінує над приватним, що, в свою чергу, вказує на необхідність встановлення наявності інших членів сім`ї, які можуть виконувати права і обов`язки опікуна.

Зазначення у поданні про доцільність призначення саме ОСОБА_1 опікуном, без доведення вищезазначених умов, не може бути підставою для задоволення заяви та зміст вищевказаного подання вказує на те, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність обґрунтованого подання. Натомість, зазначене подання містить лише пропозицію призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 у разі визнання судом його недієздатним.

Крім цього, в судовому засіданні заявник, під час надання своїх особистих пояснень, зазначив, що опікуном він бажає стати у зв`язку з подіями, які склались на території України та повномасштабним вторгненням російських військ на територію України. До цього питання опікунства над його дядьком не стояло.

Тобто, на думку суду, ОСОБА_1 , будучи особою призовного віку, намагається уникнути свого обов`язку, закріпленого в ст.65 Конституції України, щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Крім того, суд вважає, що Покровську сільську раду Нікопольського району Дніпропетровської області ніхто не позбавляє права прийняти рішення про призначення опікуна самостійно, у відповідності до законної процедури, за умови ретельного вивчення обставин сім`ї, в якій проживає недієздатний ОСОБА_2 .

За таких обставин, вимоги заявника в частині його призначення опікуном над недієздатним ОСОБА_2 суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.39, 60 ЦК України, ст.237, 239 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки над нею задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Покровське Нікопольського району Дніпропетровської області, який зареєстрований в АДРЕСА_1 - недієздатним.

В інших вимогах - відмовити.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною два роки.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал

Присяжні: Н.В. Лемешко

Є.В. Базовкін