Справа № 182/1711/24
Провадження № 2/0182/1881/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.11.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

29.03.2024 року представник АТ «Райффайзен Банк» звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення, солідарно, із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 191 840,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.06.2007 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 014/3466/33607/74 згідно умов якого Банк надав позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 21500,00 доларів США, а позичальник, у свою чергу, зобов`язалася належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12,5 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором.

02.04.2014 року між банком та ОСОБА_1 укладено Угоду № PD-306180 відповідно до п.2 якої клієнт прийняв публічну пропозицію кредитора про надання послуг в порядку та на умовах, викладених в правилах, та висловив повну та безумовну згоду з її умовами.

27.03.2009 року між банком та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, визначених кредитним договором.

Крім того, 18.02.2015 року між банком та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №014/3466/33607/74/81-1-0-00/14431 до кредитного договору, відповідно до якої сторони вирішили змінити умови кредитування.

Також, 18.02.2015 року між банком та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №014/3466/33607/74/81-1-0-00/14432 до кредитного договору, відповідно до якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, визначених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір поруки №014/08/11-03/076/07 від 26.06.2007, згідно якого остання виступила поручителем позичальника і взяв на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по її зобов`язанням, що виникають з кредитного договору, в повному обсязі цих зобов`язань.

Також 18.02.2015 року між банком та ОСОБА_2 , було укладено додаткову угоду №15/Р4-В23/011 до договору поруки.

Проте, всупереч вимогам договору та додаткових угод, позичальник не виконує взяті на себе зобов`язання,у зв`язку з чим станом на 16.01.2024 року заборгованість становить 191840,62 грн.: 178402,80 грн. заборгованість за кредитом; 13437,82 грн. заборгованість за відсотками.

За таких обставин позивач просить стягнути солідарно з позичальника та поручителя вказану суму заборгованості та судові витрати.

Ухвалою про відкриття провадження від 29.04.2024 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ОСОБА_1 13.05.2024 року отримав ухвалу суду про відкриття провадження від 29.04.2024 року (а.с.83). Також, відповідач ОСОБА_2 отримала особисто вищезазначену ухвалу 27.06.2024 року (а.с. 39).

11.06.2024 року відповідачем ОСОБА_1 до суду надано відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

25.06.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. В якому останній просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26.06.2007 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 014/3466/33607/74 згідно умов якого Банк надав позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 21500,00 доларів США, а позичальник, у свою чергу, зобов`язалася належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12,5 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором (а.с.12-13).

Відповідно до умов п. 3.1. Кредитного договору, Кредитор надав Позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та сплати за користування.

Згідно вимог п.3.2.Кредитного договору надання кредитних коштів проводилося, шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів кредитора з позичкового рахунку позичальника на його поточний рахунок з можливістю подальшої видачі готівки через касу кредитора.

Відповідно до умов п.3.4. та 5.1. Кредитного договору,позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів щомісяця у строки та в розмірах встановлених Графіком погашення кредиту.

У відповідності до умов п. 5.5. та п. 6.5. Кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником умов Кредитного договору, позичальник зобов`язався достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів протягом 30 календарних днів з моменту надіслання Кредитором на адресу позичальника відповідного листа повідомлення з вимогою дострокового погашення.

Згідно до п. 12.2. Кредитного договору, зміни в Договорі оформлюю додатковими угодами, які стають невід`ємною частиною Договору.

27.03.2009 року між банком та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, визначених кредитним договором (а.с.28 на звороті).

02.04.2014 року між банком та ОСОБА_1 укладено Угоду № PD-306180 відповідно до п.2 якої клієнт прийняв публічну пропозицію кредитора про надання послуг в порядку та на умовах, викладених в правилах, та висловив повну та безумовну згоду з її умовами (а.с.45).

Крім того, 18.02.2015 року між банком та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №014/3466/33607/74/81-1-0-00/14431 до кредитного договору, відповідно до якої сторони вирішили змінити умови кредитування (а.с.17-20)

Також, 18.02.2015 року між банком та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №014/3466/33607/74/81-1-0-00/14432 до кредитного договору, відповідно до якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, визначених кредитним договором. Зокрема, з 19.02.2015 року встановити процентну ставку за користування кредитом у розмірі 17% річних. Графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту викласти в новій редакції в додатках №1,2 до цієї додаткової угоди, яка є невід`ємною частиною додаткової угоди. (а.с.24-25).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 014/08/11-03/076/07 від 26.06.2007 року, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язанням Боржника, що виникають з умов Кредитного договору № 014/3466/33607/74 від 26.06.2007 року в повному обсязі (а.с.31)

Відповідно до умов п. 3.1. Договору поруки, сторони встановили, що у випадку невиконання боржником всіх або окремих взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком за виконання боргових зобов`язань у тому ж обсязі, що і боржник.

Також 18.02.2015 року між банком та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №15/Р4-В23/011 до договору поруки, відповідно до якої сторони дійшли згоди пункт 1.2 Договору поруки викласти в наступній редакції : «Поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником ОСОБА_1 за виконання зобов`язань позичальника перед кредитором які випливають з кредитного договору № 014/3466/33607/74 від 26.06.2007 року зі змінами, внесеними додатковою угодою №014/3466/33607/74/81-1-0-00/14331 від 18.02.2015 року до зазначеного кредитного договору, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, за умовами якого позичальник зобов`язаний: повернути кредит в розмірі 21500,00 дол. США та кредит в розмірі 491944,36 грн; сплатити проценти в розмірі 12,5 % річних за користування кредитом в розмірі 21500 дол.США; сплатити проценти в розмірі 19% річних за користування кредитом в розмірі 491944,36 грн. або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності договором; сплатити комісії в розмірах, передбачених кредитним договором; сплатити пені, штрафи, передбачені кредитним договором, а також відшкодувати витрати та збитки кредитора, пов`язані з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору».

Позичальник належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання згідно умов кредитного договору, а саме: не здійснює щомісячно ануїтентними платежами погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 16.01.2024 року виникла заборгованість,яка становить 191840,62 грн., з яких: 178402,80 грн. - заборгованість за кредитом та 13437,82 грн. заборгованість за відсотками.

Відповідно до п. 6.5 кредитного договору, банк має право вимагати достроковою погашення позичальником кредитних коштів, нарахованих відповідно до умов кредитного договору відсотків за користування кредитом та штравні санкції,у випадках невиконання позичальником умов кредитного договору, та/або договору застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту.

17.01.2024 року позичальнику ОСОБА_1 та поручителю ОСОБА_2 направлялися вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором за вих. № 114/5-299711, № 114/5-299708 (а.с.47-48), проте, зазначені вимоги залишені без реагування.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України).

Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ст. 549 ч.1 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст.549, 550 ЦК України.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Згідно із ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Як передбачено ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до вимог ст. 625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Щодо твердження відповідача про те, що він не отримував вимогу про дострокове погашення заборгованості, необхідно зазначити наступне.

ОСОБА_1 порушено умови Кредитного договору, а саме не здійснювалось погашення заборгованості за Кредитним договором у відповідності до графіку погашення кредитної заборгованості, а тому у відповідача виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, що підтверджується банківськими виписками, які додані до позовної заяви.

Таким чином, позивач відповідно до умов узгодженого Кредитного договору мав усі правові підстави вимагати дострокове повернення кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій.

Так, 17.01.2024 року відповідно до умов Кредитного договору, вимоги вих. № 114/5-299711, № 114/5-299708 про дострокове повернення кредиту, що передбачені договором №014/3466/33607/74 від 26.06.2007 року, надіслані рекомендованими листами на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Доказом надсилання вимоги є копія Списку № 18.01.2024 року згрупованих поштових відправлень адресованих на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно із фіскальним чеком від 18.01.2024 року (№ відправлення 606,882, 250), а тому твердження відповідача є безпідставним.

Враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_1 порушено умови договору та не виконано взятих за таким зобов`язань, у добровільному порядку останній ухиляється від сплати заборгованості, тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 16, 526, 530, 611, 615, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 141, 258, 259, 264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за Кредитним договором № 014/3466/33607/74 від 26.06.2007 року в розмірі 191840 грн. 62 коп. (сто дев`яносто одна тисяча вісімсот сорок грн. 62 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» судовий збір по 1514 грн. 00 коп. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять грн. 00 коп.) з кожного.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. В. Рунчева