КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/5321/23 Головуючий у І інстанції Анохін А.М.
Провадження №22-з/824/960/2024 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
УХВАЛА

про відмову в прийнятті додаткового рішення

19 червня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Спис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Байєр» про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Байєр» про визнання фактів мобінгу та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Байєр» про визнання фактів мобінгу та стягнення моральної шкоди.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення по справі, невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 травня 2024 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішенняПодільського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2023 року - залишено без змін.

27 травня 2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Байер» подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, що пов`язана з представництвом його прав та інтересів у Київському апеляційному суді у справі № 758/5321/23. У заяві висловлено прохання щодо приєднання до матеріалів справи доказів понесення ТОВ «Байер» судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 475 898,40 гривень.

За допомогою системи «Електронний суд» позивачем ОСОБА_1 04 червня 2024 року сформовано заяву, в якій останній заперечує проти задоволення клопотання ТОВ «Байер» про ухвалення додаткового рішення у справі. Вказує, що адвокатом Противень С.Л. до матеріалів справи не було додано документів, підтверджуючих повноваження на представництво інтересів відповідача. Крім того відповідачем та Адвокатським об`єднанням «Саєнко Харенко» не було визначено суму винагороди (гонорару) за Договором про надання правової допомоги. Так, відповідно до п. 4.1 Договору, надання професійної правничої допомоги за цим Договором здійснюється Об`єднанням за винагороду (гонорар), розмір якої буде визначено окремою угодою. Так, Додаткова угода № 1 до Договору про надання правової допомоги № 001-0702/23 датована 04.12.2023 року, однак АО «Саєнко Харенко» підписали її лише 13.12.2023 року, а відповідач підписав 15.12.2023 року. Таким чином, додаткова угода вважається укладеною 15.12.2023 року. Поряд із цим, сам Договір про надання правової допомоги № 001-0702/23, хоча і датований 04.12.2023 року, однак підписаний АО «Саєнко Харенко» 12.12.2023 року, а відповідачем - 18.12.2023 року. Тобто, сам Договір між сторонами укладений 18.12.2023 року. Відповідачем не надано суду окремої угоди про визначення розміру гонорару, укладену після 18.12.2023 року. Вказує також, що відповідачем не надано доказів, підтверджуючих, що кошти, сплачені відповідачем Адвокатському об`єднанню мають відношення до Договору № 001-0702/23 від 18.12.2023 року. Крім того, позивач вважає , що відповідач зловживає процесуальними правами, свідомо заявляючи надмірну суму витрат за юридичні послуги.

Розглянувши заяву відповідача про відшкодування судових витрат, суд зауважує наступне.

Відповідно до правил частини 1 статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

15 грудня 2023 року ТОВ «Байер» подано до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що при перегляді цієї справи апеляційним судом Bayer до надання професійної правничої допомоги залучено Адвокатське об'єднання «Саєнко Харенко». Посилаючись на положення пп. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382, ст. 133 ЦПК України, заявник повідомив про свій намір відшкодувати витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, докази чого будуть надані апеляційному суду.

Разом із тим, у відзиві на апеляційну скаргу відповідачем не подано попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат на надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 134 ЦПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, апеляційний суд зауважує, що:

у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21.

Отже, процесуальні норми визначають, що у разі наявності намірів у сторони отримати відшкодування понесених нею судових витрат, така сторона зобов`язана подати такі докази до закінчення судових дебатів у справі.

Якщо своєчасній подачі зазначених доказів перешкоджають поважні причини, сторона повинна повідомити суд про такі причини, обґрунтувати їх поважність та неможливість подати докази у визначений процесуальний строк, а також, до закінчення судових дебатів, зробити заяву про зобов`язання подати докази про понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У даній справі, 13 березня 2024 року представником відповідача за допомогою системи «Електронний суд» сформовано заяву до Київського апеляційного суду, в якій ТОВ «Байер» повідомив суд про те, що докази на підтвердження розміру судових витрат відповідача у звязку із розглядом цієї справи, будуть надані суду протягом п'яти днів після ухвалення судового рішення.

22 травня 2024 року у судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , перед судовими дебатами представниками відповідача було подано аналогічну заяву про те, що докази понесених ТОВ «Байер» витрат на професійну правничу допомогу будуть подані апеляційному суду протягом п'яти днів після ухвалення апеляційним судом рішення у справі.

Суд констатує, що доказів понесення судових витрат до закінчення судових дебатів позивач не подав. Також, всупереч положенням статті 246 ЦПК України, відповідач не навів суду жодних поважних причин щодо неможливості подання доказів, що підтверджують розмір судових витрат, до закінчення судових дебатів.

Зокрема суд зауважує, що Договір про надання професійної правничої допомоги № 001-0702/23 від 04.12.2023 рокута Додаткова угода № 1 до Договору № 001-0702/23 від 04.12.2023 року, так само як і рахунок -фактура № 01-034-0702/24 від 09.01.2024 року, Акт приймання-передачі правової допомоги від 26.02.2024 року та Інформаційне повідомлення про зарахування коштів №115059 від 12.03.2024 року, перебували у розпорядженні відповідача задовго до судових дебатів, проведених апеляційним судом 22.05.2024 року, однак не були подані у строки визначені правилами частини восьмої статті 141 та частини першої статті 246 України.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з правилами частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники подають докази у справі безпосередньо до суду, у строк, визначений законом або судом.

Отже, усі докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані відповідачем у визначені процесуальними нормами строки, а неможливість подання доказів у такі строки повинна бути письмово доведена до суду та належним чином обґрунтована.

З аналізу наведених норм процесуального закону видно, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, що, однак, не зумовлює висновку про їх обов`язкову наявність у кожній справі.

За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із вирішенням спору у відповідному судовому рішенні. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості своєчасно подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин; подачі відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів; наявності належного обґрунтування поважності причин, що перешкоджають подачі доказів до закінчення судових дебатів.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Байер» про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу не було подано попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат на надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції, а також зміст поданої відповідачем заяви про стягнення витрат на правову допомогу не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі.

Керуючись ст. ст. 141, 246 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Байєр» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанцій - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Слюсар Т.А