Справа № 752/2591/24
Провадження № 2-др/372/55/24
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Тиханського О.Б.,
за участю секретаря судових засідань Клименко В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу по цивільній справі № 752/2591/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, -
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07.11.2024 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 400 000 (чотириста тисяч гривень), що є еквівалентом 10000 доларів США. В задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 відмовлено.

11.11.2024 року представником відповідача ОСОБА_1 подана заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України, стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 40 000 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Представник заявника стверджує, що в ході виконання доручення адвокат готував відзив на позовну заяву, надавав консультації, складав і подавав заяви до суду через підсистему «Електронний суд», брав участь в судових засіданнях в режимі відео конференції, у зв`язку з чим вважає необхідним звернутися до суду з даною заявою про ухвалення додаткового рішення.

Сторони, які викликались належним чином, в судове засідання не заявились.

Суд розглядає заяву про ухвалення додаткового рішення у відсутності сторін по справі, що не суперечить ч.4 ст.270 ЦПК України.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 січня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідачів на його користь грошові кошти, а також сплачений ним судовий збір в сумі 6000 грн.00 коп.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07.11.2024 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 400 000 (чотириста тисяч гривень), що є еквівалентом 10000 доларів США. В задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 відмовлено.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали доказі і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми/ присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», що закріплено ч.4 ст.62 ЦПК України.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2024 Адвокат Бутирін Ярослав Ярославович, свідоцтво право на заняття адвокатською діяльністю № 000977 від 17.08.2020, з однієї сторони, і ОСОБА_1 , з іншої сторони, уклали Договір про надання правничої допомоги № 16/2024.

Сторонами визначена фіксована ціна в розмірі 40000 гривень (соток тисяч гривень, 00 коп.) за надання правової допомоги Адвокатом Клієнту по цивільній справі № 752/2591/24.

Сторонами при погоджені розміру гонорару враховано складність справи, ціну позову, її важливість для клієнта, досвід та стаж Адвоката.

Частиною третьою статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат на учасника справи покладено обов`язок подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Заявляючи до стягнення суми витрат у розмірі 40000 гривень, представник відповідача посилався на складання низки клопотань в ході розгляду справи та участь у судових засіданнях.

Так, дійсно, в ході розгляду справи, представником відповідача надавались до суду відзив на позовну заяву додатками, заяви про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду, заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, клопотання про повернення документів позивачеві, заяву про доручення доказів по справі, клопотання про відкладення слухання справи.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу заявником надано: договір про надання правничої допомоги; Рахунок-фактури від 07.05.2024 року відповідно до пункту 5 Договору; Квитанцію про оплату послуг; Витяг з книги обліку доходів і витрат; Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; Детальний опис робіт (наданих послуг) для надання правничої допомоги.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одним із основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним порівняно з ринковими цінами адвокатських послуг.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлена представником відповідача до стягнення з позивача сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн. є непропорційною ціни позову, а також обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт і часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

При визначенні розміру витрат, суд також враховує те, що справа була розглянута в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Оскільки в задоволенні позовних вимог щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 відмовлено, понесені відповідачем витрати пов`язані з наданням правничої допомоги мають бути стягнуті з позивача по справі.

Відповідно п.8 ч. 1 ЗУ від 29.06.2023 №3200-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом. Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей.

Отже, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням принципів обґрунтованості, співмірності та пропорційності у розмірі 5 000,00 грн.

За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 000 грн. за надану правничу допомогу адвоката.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133, 137, 261, 270 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу по цивільній справі № 752/2591/24 - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення по справі № 752/2591/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, яким стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Б. Тиханський