14.10.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/653/24
Провадження № 2/533/222/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Оксенюк М. М.,

за участі: секретаря судового засідання Шуліки Л. Г.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Козельщина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В

16.07.2024 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме визнати право власності за позивачем та відповідачем на 1/2 частину нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 .

На обґрунтування позову зазначено, що 28 лютого 1992 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований Пригарівською сільською радою Козельщинського району Полтавської області, актовий запис №1. Рішенням Козельщинського районного суду від 23.09.2021 року шлюб між сторонами розірвано.

10.08.1992 згідно договору купівлі-продажу, відповідачем у період перебування із позивачем в шлюбі придбано за спільні кошти житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Власником відповідно до умов договору купівлі-продажу значений відповідач ОСОБА_2 .

Окрім цього, позивачем у позові зазначено, що житловий будинок належить їм, як подружжю на праві спільної сумісної власності, а тому позивач має намір поділити вищевказане майно, так як відповідач не бажає в добровільному порядку здійснити поділ майна.

Ухвалою суду від 18 липня 2024 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Розгляд справи за клопотанням позивача в підготовчому судовому засіданні відкладалося.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, але направила до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, позов позивача визнає повністю.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, при цьому зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону.

У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.12, ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 23.09.2021 року по справі № 533/768/21, яке набрало законної сили, шлюб який укладений 28.02.1992 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано (а.с.14-16).

За період спільного проживання у шлюбі, позивач та відповідач набули у спільну сумісну власність майно, житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з наступного: житлового будинку літера А, прибудови літери а, а1, а2, сараю літера Б, навісу літера б, вбиральні літера В, воріт № 1, огорожі № 2, колодязя літера к.

Відповідно до договору від 10.08.1992 року вбачається, що зазначене майно придбано відповідачем ОСОБА_2 (а.с.12-13).

З довідки виданої виконавчим комітетом Козельщинської селищної ради №169 від 20.05.2024 вбачається, що згідно записів погосподарської книги с.Панасівка за 2021-2025 рр., будинок з погосподарськими спорудами 1967 року побудови, який розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с17-21).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, спірний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,2426 га під кадастровим номером :05:001:0249 та належить відповідачу ОСОБА_2 , відповідно до державного акта на право приватної власності серії ІІІ-ПЛ №000419 (а.с.24-26).

Згідно з ч.1, 2 ст.60 СК України вбачається, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до положень ч.1 ст.71 СК України вбачається, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.2 ст.71 СК України).

Згідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України вбачається, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Суд звертає увагу на те, що позивач не ставить вимогу про реальний розподіл домоволодіння, а також те, що відповідач не заперечував, що вищезазначений житловий будинок належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Отже, ураховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги позицію відповідача, суд вважає, що позов позивача в частині визнання за кожною стороною без виділу в натурі право власності на 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку з надвірними спорудами є законним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволенню.

Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду відповідно до квитанції 0.0..1 від 16.07.2024 року позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 4693,00 грн.

Отже, повернути позивачу з державного бюджету 2346,50 грн тобто 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов.

Окрім цього, відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та з врахуванням ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 2346,50 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження факту понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача до матеріалів справи було надано: договір про надання правничої допомоги №42/24 від 12 червня 2024 року, укладений між адвокатом Юрченко А.В. та Рутберг-Глова І.Є. (а.с.31), розрахунок витрат на правничу допомо гу (а.с.32), акт приймання-передачі правничих послуг на загальну суму 5000,00 грн (а.с.33), квитанція від 16.07.2024 (а.с.34).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 141,142, 200, 206, 247, 265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити повністю.

Визнати за кожним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , номер картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , номер картки платника податків НОМЕР_2 ) без виділу в натурі право власності на 1/2 частину нерухомого майна, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з наступного: житлового будинку літера А, прибудови літери а, а1, а2, сараю літера Б, навісу літера б, вбиральні літера В, воріт № 1, огорожі № 2, колодязя літера к.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2346,50 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі даного позову на підставі квитанції 0.0..1 від 16.07.2024 року, що становить 2346,50 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги впродовж тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене впродовж тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити учасникам справи, що повний текст рішення буде виготовлений впродовж п`яти днів.

Повний текст рішення виготовлений 14.10.2024.

Суддя М. М. Оксенюк