Провадження №2/369/7969/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Скрипник О.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Михайлик Світлани Ігорівни про забезпечення позову у цивільній справі №369/16325/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дійсним, визнання права власності на квартиру та витребування майна з незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дійсним, визнання права власності на квартиру та витребування майна з незаконного володіння.

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача зазначила, що 02 липня 2018 року між ОСОБА_2 , як забудовником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , та ОСОБА_1 було укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири (далі - Попередній договір), за яким Позивач у визначений попереднім договором строк придбати квартиру АДРЕСА_3 , загальна вартість якої складає 34 000, 0 дол США.

На забезпечення виконання намірів щодо придбання нерухомого майна, Покупець передав Продавцю авансову суму у розмірі 5 000 доларів США, що еквівалентно 140 750 грн.

Згідно з п. 2.3. Попереднього договору, Сторони погодили, що Покупець зобов`язаний сплатити вартість квартири готівковим шляхом до 20.12.2020 року, однак не пізніше дати укладання Основного договору. Підтвердженням оплати вартості квартири є розписки, підписані Продавцем.

На виконання умов попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна та домовленостей , позивач сплатив відповідачу грошові кошти за квартиру в повному обсязі, проте відповідач умови попереднього договору не виконав, основний договір купівлі-продажу квартири з позивачем не уклав, грошові кошти, сплачені за спірну квартиру, позивачу не повернув.

З урахуванням вказаного, позивач просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Виходячи з зазначених норм чинного законодавства України, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 6 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Як убачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.09.2024 року, 1/2 частина квартир за АДРЕСА_4 належить ОСОБА_3 , яку вона придбала на електронному аукціоні, а інша 1/2 частина квартири перебуває під арештом Печерського районного суду м. Києва.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи квартира за АДРЕСА_4 належить третій особі.

Враховуючи викладене, що невжиття заходів забезпечення позову не зможе істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся представник позивача, а також враховуючи права та інтереси третіх осіб, суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149,150,152,153,258-260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Михайлик Світлани Ігорівни про забезпечення позову у цивільній справі №369/16325/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дійсним, визнання права власності на квартиру та витребування майна з незаконного володіння залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Г. Скрипник