Провадження №2-о/523/569/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Ямкового Д.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області.

В обґрунтування заяви зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу укладеного 23.01.1991 року вона набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Заявник зазначає, що отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки прізвище заявника, тобто власника квартири у паспорті громадянина України записано, як «Євса» а в договорі купівлі-продажу «Евса». Зазначені розбіжності перешкоджають заявнику, як власнику в повній мірі користуватись правами власника.

На підставі викладеного заявник просить: встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 23.01.1991 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, на адресу суду надійшла заява представника заявника ОСОБА_3 про розгляд справи за відсутності заявника та представника. Згідно поданої заяви просить позов заяву задовольнити в повному обсязі (а.с.23).

Заінтересована особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області Іванов Ігор Володимирович про час та місце слухання справи повідомлений, до суду не з`явися, про причини не явки суду не повідомив (а.с.22).

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з викладеним та з урахуванням заяви заявника щодо розгляду справи за її відсутності, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи у відсутність сторін.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, докази надані заявником на підтвердження обставин зазначених в заяві, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Стаття 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

У заяві про встановлення юридичного факту, заявник просить встановити факт належності правовстановлюючого документа а саме, договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 23.01.1991 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідченого державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Гончаровою С.Ю. Заявник зазначає, що наявність помилки в догові, що полягає в не правильному написанні прізвища заявника, є перешкодою заявнику в користуванні та володінні власністю.

Судом встановлено, що заявнику на підставі договору купівлі-продажу укладеного 23.01.1991 року на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , також встановлено, що прізвище заявника, як власника квартири вказано, як ОСОБА_5 (а.с.9-10).

Також, відповідно до довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР від 13.08.2024 року встановлено, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за фізичною особою « ОСОБА_5 » на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Восьмою одеською державною нотаріальною конторою 23.01.1991 року № 3-183. Реєстраційний запис зроблено 25.01.1991 року за реєстровим номером 1192 у реєстровій книзі 36 доп на сторінці 120 (а.с.11).

Разом з цим, згідно паспорту громадянина України останній видано на ім`я ОСОБА_1 , та яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5).

Судом встановлено, що відповідно до рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 74669691 від 20.08.2024 року Державний реєстратор розглянувши заяву від 14.08.2024 року ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановив обставини, які є підставою для відмови в провадженні реєстраційних дій: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме та їх обтяження, а саме: відповідно до наданих заявником документів, зокрема договору купівлі-продажу від 23.01.1991 року № 3-183 власником є « ОСОБА_5 ». Разом з цим, згідно паспорту громадянина України прізвище заявника зазначено, як « ОСОБА_6 ».

З огляду на викладене, надані заявником документи не дають можливості встановити наявність заявлених речових прав, що виключає можливість їх державної реєстрації (а.с.12).

Отже, з огляду на досліджені документи судом встановлено, що прізвище заявника « ОСОБА_6 » в договорі купівлі-продажу та у паспорті громадянина України є такими, що записані по різному.

Таким чином, в даному випадку при перекладі прізвища з російської на українську мови відбулась Транслітерaція, або транслітерування (від лат. trans«через», «по той бік» і litera«літера»), механічна передача тексту й окремих слів, які записані однією графічною системою, засобами іншої графічної системи при другорядній ролі звукової точності, тобто передача однієї писемності літерами іншої.

Положеннями ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Приписами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

У даному конкретному випадку, виключним способом захисту прав заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності ОСОБА_1 договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення заяви ОСОБА_1 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Керуючись ст.ст.76, 81, 89, 247, 258-259, 263-265, 273, 315, 319, 354-355,пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) правовстановлюючого документа а саме, договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 23.01.1991 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідченого державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Гончаровою С.Ю., зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації 25.01.1991 року за номером 1192 на стр.120 книга 36 доп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 15.11.2024 року.

Суддя: