ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6715/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

"21" червня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить:

визнати спільною сумісною власністю подружжя: земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0618 га, кадастровий номер 800000000:90:578:0067, що розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, вид використання - для ведення садівництва; садовий будинок АДРЕСА_2 ;

визнати за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 ідеальну частину земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0618 га, кадастровий номер 800000000:90:578:0067, що розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, вид використання - для ведення садівництва; 1/2 ідеальну частку садовий будинок АДРЕСА_2 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 травня 2024 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

04 червня 2024 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов таких висновків.

Вимоги до форми, змісту та додатків до позовної заяви передбачені статтями 175 - 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява, крім іншого, повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Всупереч наведеним вимогам позовна заява не містить зазначення ціни позову та обґрунтованого розрахунку вартості майна.

Так, позивач просить визнати право власності на земельну ділянку та будинок, однак не вказує вартість вказаного майна.

Як визначено пунктом 2 частини першої стаття 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

ЦК України при класифікації речей як об`єктів цивільних прав поділяє речі на рухомі і нерухомі.

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, роз`яснено, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Підпунктом а) п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

В якості доказу дійсної вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна або висновок суб`єкта оціночної діяльності відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Отже, документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору - це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Позивачем у позовній заяві не зазначено ціну позову, виходячи з вартості майна, а також не надано доказів на підтвердження вартості майна, визнання права власності на яке є предметом позову у цій справі та підтвердження виконаних процедур з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності.

Окрім того, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем долучено до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як встановлено частиною другою статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Беручи до уваги, що точну ціну позову встановити неможливо, позивач заявила дві вимоги майнового характеру, враховуючи кількість об`єктів нерухомого майна, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 13 928,80 грн (15140 (3028х5) - 1211,20).

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

До позовної заяви долучено нечитабельну копію договору купівлі-продажу земельної ділянки та нечитабельну копію витягу індексний номер: 231031253.

Відповідно до частин 1, 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, а саме: зазначення ціни позову; надання документів на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна, подання до суду документа, що підтверджує сплату судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; подання належної якості копій договору купівлі-продажу земельної ділянки та витягу індексний номер: 231031253.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Якусик