2/465/3262/24
Ухвала

про повернення позовної заяви

"13" листопада 2024 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОБІЖУК" про стягнення коштів та моральної шкоди, -

встановив:

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОБІЖУК" про стягнення коштів та моральної шкоди.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2024 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОБІЖУК" про стягнення коштів та моральної шкоди залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви вказаних у мотивувальній частині ухвали протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Підстави такого рішення викладені в ухвалі.

В подальшому позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Дослідивши матеріали позовної заявви з додатками та заяву про усунення недоліків позовної заяви з долученими додатками, суд приходить до висновку, що позивачем надалі не усунені недоліки, які зазначені в ухвалі суду від 15.10.2024р.

Зокрема, позивачем надалі не надано документи, які свідчать про те, що він звертався до відповідача у порядку, визначеному ст.84, ст.ст.116-118 ЦПК України, із заявами про витребування чи забезпечення доказів.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч.1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, суд не вправі самостійно замість позивача збирати докази, якими він обгрунтовує свої позовні вимоги.

Крім того, позивачем і надалі подано додатки до позовної заяви, які належним чином не засвідчені.

Відтак, суд вважає встановленим, що ухвала суду від 15.10.2024р. про залишення позовної заяви без руху, позивачем не виконана.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд зауважує, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України). Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19.06.2001 ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Зважаючи на те, що ухвала про залишення позовної заяви без руху в частині виконання вимог ст. ст.175, 177 ЦПК України не виконана, відтак дана обставина є підставою для повернення матеріалів позовної заяви позивачу.

У зв`язку із цим, приходжу до переконання, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

Натомість, позивач як при подачі позовної заяви, так і на вимогу суду, що зазначалася в ухвалі про залишення позову без руху, просить суд витребувати доказ, не надавши підтверджень, що ним вживалися заходи на його отримання і наявні труднощі для пред"явлення такого суду.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву у разі якщо позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви.

Відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст.84, 185, 258-261 ЦПК України,-

постановив:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОБІЖУК" про стягнення коштів та моральної шкоди повернути позивачу.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення .

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя В. Кузь