18.11.2024
Справа № 642/7252/24
Провадження № 2-н/642/1806/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Грінчук О.П., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла вказана заява, в якій заявник просив стягнути з боржника, ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , заборгованість за послуги з розподілу природного газу за адресою АДРЕСА_2 , за період з 01.01.2024 по 31.10.2024, де на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок.

Розглянувши надані матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків.

В заяві ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу зареєстрованою адресою місця проживання боржника ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 10.10.2024.

В той час, заявник просив стягнути з ОСОБА_1 борг за адресою АДРЕСА_2 , посилаючись на те, що за вказаною адресою на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.ст.1, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є власник (співвласник) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Разом з тим, заявником не надано доказів права власності ОСОБА_1 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , за якою було відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 . Крім того, жодних доказів фактичного проживання за даною адресою ОСОБА_1 матеріали справи також не містять, враховуючи його зареєстроване місце проживання за іншою адресою. Окрім цього, типовий договір, доданий до заяви, не містить відомостей про ОСОБА_1 як споживача природного газу за адресою виникнення боргу, АДРЕСА_2 .

Таким чином, до заяви не додано доказів споживання наданих послуг заявника за адресою АДРЕСА_2 , саме ОСОБА_1 , в період з 01.01.2024 по 31.10.2024.

Сам лише факт наявності у заявника відомостей про те, що особовий рахунок № НОМЕР_1 , по якому проводяться операції по нарахуванню вартості наданих послуг за послуги з розподілу природного газу, оплати, тощо за адресою: АДРЕСА_2 , оформлений на ОСОБА_1 , не свідчить про те, що саме він є їх споживачем за цією адресою та саме він здійснював часткову оплату наданих заявником послуг в заявлений заявником спірний період з 01.01.2024 по 31.10.2024.

За таких обставин суд зазначає, що заявником не надано доказів, що ОСОБА_1 є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються заявником за адресою: АДРЕСА_2 , або є власником (співвласником) вказаного будинку, а також не підтверджено наявності договірних відносин в спірний період по наданню заявником послуг з розподілу природного газу, враховуючи, що ОСОБА_1 зареєстрований за іншою адресою.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ «Наказне провадження» ЦПК України, після усунення її недоліків.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.27, 160, 161, 162, 165, 166, 259, 260 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя