Справа № 643/6287/24
Провадження № 2/643/3288/24
05.11.2024 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., представника позивача адвоката Коваля А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання
Зміст позовних вимог
ОСОБА_1 (позивач) просить стягнути з ОСОБА_2 (відповідач) на свою користь аліменти в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення позивачем 23-літнього віку 23.01.2027, але не пізніше дати закінчення навчання.
Обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги
Відповідач є батьком позивача. Позивач є студентом першого (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету прокуратури Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого денної форми навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Строк навчання по 30.06.2025. У зв`язку з навчання позивач не має можливості влаштуватись на постійну роботу та в повній мірі забезпечувати себе матеріально. Мати позивача, з якою він проживає, також не маж можливості забезпечувати його в повній мірі, оскільки сама не має постійної роботи та має тимчасові підробітки. Відповідач відмовляється утримувати позивача в період навчання останнього.
Основні процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 19.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Стислий виклад позиції сторін в ході судового провадження
Представник позивача адвокат Коваль А.П. у судовому засіданні 05.11.2024 позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі.
Відповідач у судові засідання не з`явився, про їх дату, час та місце повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав.
Оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи, суд, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
Фактичні обставини та докази, на підставі яких вони встановлені
Згідно з Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , відповідач є батьком позивача.
Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 367034856, відповідачу на праві приватної власності належить 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 .
Згідно з довідкою № 155 від 29.02.2024, виданої факультетом прокуратури Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого, позивач навчається на 3 курсі вказаного університету за спеціальністю «Право» на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025, зарахований наказом № 476-С від 17.08.2021, форма фінансування навчання за рахунок коштів держбюджету.
Позивач звернувся до суду з позовом 12.06.2024.
Застосовне законодавство
Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В постанові від 11.10.2023 у справі № 756/8056/19 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що «принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний».
Відповідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно з ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини.
Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).
Позиція суду
Судом з досліджених доказів встановлено, що відповідач є батьком позивача.
При визначенні питання щодо наявності підстав для задоволення позову та розміру аліментів суд у відповідності до 182 СК України враховує наявність у відповідача на праві власності вищезазначеного нерухомого майна.
Ураховуючи дані щодо наявності у відповідача права власності на нерухоме майно, а також вказані вище положення законодавства України, суд приходить до висновку щодо наявності у відповідача можливості утримувати позивача та обґрунтованості розміру аліментів, які просить стягнути позивач.
Відповідачем не спростовані доводи позовної заяви та надані позивачем докази. За таких обставин, розглядаючи справу в заочному порядку на підставі стандарту доказування більшої переконливості, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у зв`язку з навчанням останнього.
Ураховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів є вимогами майнового характеру.
Через відсутність даних щодо майбутніх доходів відповідача, суд позбавлений можливості визначити ціну позову.
Ураховуючи наведене, а також засади справедливості та розумності цивільного судочинства, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в мінімальному розмірі, передбаченому для позовних вимог майнового характеру, а саме в розмірі 1211,20 грн.
Суд роз`яснює учасникам справи, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.
Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України
Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи стягнення з 12.06.2024 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання 30.06.2025 року.
Допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 18.11.2024.

Суддя Д.А. Крівцов