_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4085/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В. при секретарі Кравченко К.С. розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа Державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори м. Одеси Сальнікова Зоя Василівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що її тітка ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого усе належне на момент смерті майно заповідала ОСОБА_1 . 16.12.2021 року після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на квартиру під АДРЕСА_1 .

Позивачка вказує, що у 6-місячний термін не могла подати заяву про прийняття спадщини у зв`язку із виїздом у березні 2022 разом із малолітньою донькою закордон внаслідок запровадження на території України воєнного стану; а також у зв`язку із необхідністю догляду за обмеженою в русі матір`ю.

Представник позивача надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином та завчасно.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом статей 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка за життя була тіткою позивачки, належала на праві приватної власності квартира під АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28.04.1994 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, договором власника квартири багатоквартирного будинку про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, а також технічною документацією на вказану квартиру.

За життя, 14.10.2021 року ОСОБА_2 залишила заповіт (зареєстрований державним нотаріусом Сальніковою З.В. в реєстрі за №5-1975), відповідно до якого усе належне ОСОБА_2 майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що посвідчується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

14.10.2022 року та 30.01.2023 року позивачка ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку зверталась до Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про прийняття спадщини.

Однак, постановою державного нотаріусу Сальнікової Зої Василівни від 13.07.2023 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за вказаним заповітом з підстав пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини.

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На виконання ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус перевіряє склад спадкового майна. Згідно п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України на підтвердження складу спадкового майна від спадкоємців витребовуються відповідні документи.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стст.1220, 1222, 1270 ЦК).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1ст.1269 ЦК).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Водночас, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (у редакції чинній станом на день виникнення правовідносин) (далі постанова КМУ №164) встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про прийняття спадщини була відправлена позивачкою на адресу Київської державної нотаріальної контори у м. Одеса 14.10.2022 року. Згідно відомостей трекінгу поштового відправлення PR393091375CZ, а також повідомлення поштового оператора, заява була вручена адресату 27.11.2022 року.

Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що позивачка була позбавлена можливості звернутись із заявою про прийняття спадщини у передбачений ЦК України 6-місячний строк у зв`язку із виїздом закордон внаслідок початку повномасштабного вторгнення рф в Україну та необхідністю доглядати за тяжкохворою матір`ю; постановою КМУ №164 передбачалось продовження строку звернення для прийняття спадщини не більше ніж на 4 місяці і заява про прийняття спадщини була відправлена ОСОБА_1 у межах вказаного чотиримісячного строку; вказана обставина відповідачем не оспорюється так само як і факт отримання ним зазначеної заяви 27.11.2022 року, суд доходить до висновку про безпідставність відмови державного нотаріусу Сальнікової Зої Василівни від 13.07.2023 року у вчиненні нотаріальних дій видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за вказаним заповітом.

Водночас, з огляду на зазначене, позивачкою строк звернення із заявою про прийняття спадщини пропущено не було, у задоволенні позовних вимог в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід відмовити.

Щодо позовних вимог в частині визнання права власності, суд зазначає, що відповідно до ст.67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 4 Порядку вчинення нотаріальних дій свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Відмова нотаріуса не означає, що оформити право власності на спадщину неможливо. Для того, аби завершити процедуру прийняття спадщини, необхідно визнати право власності на спадкове майно. Визнання права власності на спадкове майно здійснюється виключно в судовому порядку за позовом спадкоємців.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 вересня 2021 року № 227/3750/19, оформлення спадщини через визнання права власності судом допускається тільки за умови, якщо це право не можна захистити в нотаріальному порядку.

Відповідно ст.392 ЦПК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що належність квартири під АДРЕСА_1 , на праві приватної власності за життя ОСОБА_2 підтверджується належними та достатніми доказами; відповідно до відомостей заповіту вказана квартира належить до спадкової маси, а єдиним спадкоємцем + є позивачка ОСОБА_1 ; судом встановлено, що остання подала заяву про прийняття спадщини у передбачений законодавством строк, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на успадковану квартиру під АДРЕСА_1 .

З огляду на зазначені вище обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню. Підстави для відмови у задоволенні позову у суду відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 ) право власності на квартиру під АДРЕСА_1 , в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У задоволення позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її підписання. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Я. В. Бескровний