Справа № 161/8164/24
Провадження № 2/161/2763/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Корнійчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_1 , та батько позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ). Зазначають, що у будинку позивачі продовжують проживати і після смерті спадкодавця, який також до дня смерті у ньому проживав. Заповіт ОСОБА_4 за життя не складав, інших спадкоємців першої черги по закону після його смерті немає.

У встановлений законом шестимісячний строк, позивачі звернулись до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Мудрик О.Є. з заявами про прийняття спадщини. У зв`язку з необхідністю оформлення права власності на спадкове майно, оскільки вони фактично прийняли спадщину і продовжують користуватись спадковим майном, 11.03.2024 року позивачі звернулись до нотаріуса з метою отримання свідоцтв про право на спадщину за законом, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю у спадкоємців правовстановлюючих документів на будинок, про що було винесено постанову від 11.03.2024 року.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 11.08.1988 року № 278, на ім`я померлого ОСОБА_4 було виділено земельну ділянку під індивідуальну забудову по АДРЕСА_2 , загальною площею 495 кв.м. Вказує, що спадковий будинок був побудований позивачем ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_4 під час зареєстрованого шлюбу у 1990 році.

Вказують, що зареєструвати право власності вони не мають можливості, оскільки, за життя право власності за ОСОБА_4 не було зареєстроване у встановленому законом порядку.

На підставі наведеного просять суд, визнати право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 за позивачами ОСОБА_1 на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за ОСОБА_2 на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та за ОСОБА_3 на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 02 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 13 травня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі, розпочато підготовче провадження у справі.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачів до судового засідання подала заяву про розгляд справи без участі представника позивачів та позивачів. Позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача також до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі. При вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.2 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с. 15).

Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 вбачається, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.08.1982 року (а.с.16).

Зі свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 вбачається, що позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є доньками померлого ОСОБА_4 (а.с.19-20).

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 11.08.1988 року № 278, на ім`я померлого ОСОБА_4 було виділено земельну ділянку під індивідуальну забудову по АДРЕСА_2 , загальною площею 495 кв.м. (а.с.32) та винесені межі земельної ділянки в натурі для будівництва державних і кооперативних будівель (а.с.33).

На підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 11.08.1988 року № 278, 17.01.1989 року було укладено договір про надання у безстрокове користування зазначеної вище земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на підставі особистої власності між виконавчим комітетом Луцької міської ради та померлим ОСОБА_4 (а.с.34-39).

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 255-2 від 03.05.2023 року, адреса АДРЕСА_2 була змінена на Надставкову, 17 (а.с.40-41).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на зазначене майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1, 2 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Судом вище встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.08.1982 року.

Таким чином, судом встановлено, що будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , є спільною сумісною власністю подружжя, відтак частки зазначеного спадкового будинку переходить другому з подружжя, який його пережив, а саме дружині ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_4 , 20.09.2023 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а 21.09.2023 року ОСОБА_2 , звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Інші спадкоємці, які б претендували на спадкове майно відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 86-113).

Постановою від 11.03.2024 року, приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Мудрик О.Є. було відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю у спадкоємців правовстановлюючих документів на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна (а.с.42).

Позивачі, як спадкоємці за законом, прийняли спадщину, оскільки постійно на час відкриття спадщини зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується інформацією № 22329 від 25.10.2023 року (а.с.15-17).

Таким чином, враховуючи, що житлового будинку є спільним майном подружжя і належить по праву тому з подружжя, хто його пережив ОСОБА_1 , то позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як спадкоємцям ОСОБА_4 , належить інша частини спадкового майна вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно відповіді КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради № 5139/01-04 від 24.10.2023 року, станом на 31.12.2012 р., право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 не зареєстровано (а.с.22).

Наявність спірного спадкового майна, зокрема житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_3 , та відсутність самочинного будівництва підтверджується технічним паспортом (а.с. 23-30), будівельним паспортом (а.с.31-39), а також матеріалами інвентаризаційної справи № 68579 (а.с.128-145).

Згідно звіту про оцінку житлового будинку з надвірними спорудами, вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, АДРЕСА_3 , оціночна вартість складає 2 535 550,00 грн. (а.с.43-63).

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У даному випадку, перешкодою в отриманні позивачами свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 являються спадкоємцями майна за законом після смерті ОСОБА_4 , які прийняли спадщину, то суд приходить до висновку, що слід визнати право власності на спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 241,0 кв.м., по АДРЕСА_3 наступним чином: за ОСОБА_1 2/3 частини (1/2 частини + 1/3 частини з ), за ОСОБА_2 1/6 частини (1/3 частини з ), та за ОСОБА_3 1/6 частини (1/3 частини з ).

На підставі ст.ст. 1220, 1222, 1225, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 241,0 кв.м., житловою площею 96,7 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, а саме: підвалом (а), сходами (а1), сходами (а2), навісом (а3), сараєм (Б-1), навісом (б), огорожею (№1) в АДРЕСА_3 , за ОСОБА_1 2/3 частини, за ОСОБА_2 - 1/6 частини та за ОСОБА_3 1/6 частини, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;

Позивач ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;

Позивач ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач Луцька міська рада, , адреса місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19.

Повний текст судового рішення складено 13 листопада 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк