Справа № 459/2784/24
Провадження № 2-о/459/156/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судових засідань Кожушко І.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шептицькому цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2024 представник заявник звернувся до суду із заявою, у якій просив видати обмежувальний припис на строк 6 місяців, у якому визначити такі заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 : заборонити наближатися на відстань ближче 50 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 та до місця роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ; заборонити в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 ; заборонити, вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 . Сторони спільно проживаються по АДРЕСА_1 . Протягом останнього року ОСОБА_3 неодноразово вчиняв насильство щодо заявниці та її матері. Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 10.09.2024 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого. 2 ст. 173-2 КУпАПза вчинення ним домашнього насильства. 22.09.2024 відносно нього було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника. Крім цього, позивач звернулась у поліції з заявою про нанесення їй тілесних ушкоджень, однак ОСОБА_3 продовжує свою неправомірну поведінку відносно дочки та членів її сім?ї. Враховуючи наведене, з метою запобігання вчинення домашнього насильства у майбутньому, просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 .

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 28.10.2024 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Заявник та її представник у судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити. Заявник пояснила, що ОСОБА_3 вчиняє щодо неї та сім`ї фізичне та психологічне насильство, з приводу чого вона неодноразово зверталася у поліцію. Зазначила, що працює у спортивному клубі «Актив», що знаходиться у ТЦ «Майдан».

Представник заявника зазначив, що має намір подати до суду постанови Червоноградського міського суду Львівської області, якими ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 та його представник у судовому засіданні заперечили доводи заявника та її представника, а також щодо задоволення заяви.

Враховуючи строк розгляду даної справи, який відповідно до ч. 2 ст. 350-5 ЦПК становить 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду, беручи до уваги те, що розгляд такої вже було відкладено у зв`язку із неналежним повідомленням заінтересованої особи, що в свою чергу надало заявнику та її представнику достатньо часу для подачі усіх необхідних доказів, які б обгрунтовували підставність заявленої вимоги, протокольною формою ухвали судом відмовлено у задоволенні клопотання представника заявника про оголошення перерви у судовому засіданні для подачі копії постанов про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення учасників та їх предстаників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2024/01229458 від 04.10.2024.

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 16.11.2023 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ст.173-2 КУпАП, а саме психологічного домашнього насильства відносно дочки ОСОБА_1 , яке мало місце 07.09.2024.

Відповідно до постанови суду від 10.09.2024, ОСОБА_3 піддано адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого с. 2 ст. 173-2 КУпАП та встановлено що 22.08.2024 о 17:00 год за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_3 вчинив сварку з дружиною, в ході якої ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, поводив себе агресивно, дебоширив у квартирі, чим вчинив психологічне насильство в присутності неповнолітнього сина, чим міг завдати шкоди психологічному здоров?ю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.7, 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно з п. 5, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема: особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України особа, яка звертається до суду із заявою про видачу обмежувального припису, повинна зазначити обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та надати докази, що їх підтверджують (за наявності).

Заявник к судовому засіданні посилалася на те, що вона неодноразово піддавалася фізичному насильству з боку ОСОБА_3 та зверталася до органів Національної поліції України з приводу фактів психологічного та фізичного насильства відносно неї.

Однак, із долучених до матеріалів справи постанов Червоноградського міського суду Львівської області встановлено, що ОСОБА_3 лише один раз 16.09.2023 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства відносно заявника, подія мала місце 07.09.2023.

Заявником не надано суду жодного належного і допустимого доказу того, що після 07.09.2023 ОСОБА_3 продовжував вчиняти щодо неї протиправні дії у виді домашнього насильства, або що існують ризики продовження таких дій майбутньому.

Крім цього, заявник, звернувшись з вимогою щодо заборони ОСОБА_3 наближатися до неї на відстань ближче 50 метрів до місця її роботи, не надала суду достатніх відомостей щодо адреси, місцезнаходження її роботи на найменування роботодавця.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги відсутність доказів на підтвердження вчинення заінтересованою особою відносно заявника неодноразового домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків такого вчинення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування відносно ОСОБА_3 обмежувального припису, а отже про відмову у задоволенні заяви.

При цьому суд не бере до уваги як належний доказ долучену заявником постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 10.09.2024, оскільки з такої встановлено, що ОСОБА_3 був підданий адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини в присутності неповнолітнього сина, та така не підтверджує вчинення домашнього насильства безпосередньо відносно заявника.

Керуючись ст.ст. 260, 350-2 350-8 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви відмовити

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.11.2024

Суддя: В. В. Грабовський