Провадження № 2-о/202/87/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді - Бєсєди Г.В.

присяжних - Таньчук Ю.О.

Дробецького В.О.

за участю секретаря - Голєва А.А.

заявника - ОСОБА_1

заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Краматорської міської ради про усиновлення повнолітньої особи, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про усиновлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вказаної заяви зазначає про те, що 25.11.1977 він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_5 . 05.03.1984 їх шлюб було розірвано. ОСОБА_6 вдруге уклала шлюб та вмовила його на усиновлення їх доньки. Після смерті усиновлювача її біологічної доньки вирішив звернутися до суду із заявою про усиновлення ОСОБА_2 .

У судовому засіданні заявник підтримав заяву про усиновлення та просив суд про її задоволення. Зазначав, що є біологічним батьком ОСОБА_2 та надавав заяву на її усиновлення іншою особою через тиск на нього колишньою дружиною. Звертав увагу суду, що ніколи не переставав спілкуватися з донькою та надавав їй матеріальну допомогу. ОСОБА_1 повідомив, що метою звернення до суду із зазначеною заявою є його бажання залишити усе своє майно біологічній донці - ОСОБА_2 , а також встановлення кровного споріднення.

ОСОБА_2 підтримала заяву про усиновлення, підтвердила обставини зазначені заявником та просила суд про її задоволення. Наголошувала, що дійсно заявник є її біологічним батьком.

ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи без її участі. Заяву підтримала, зазначала, що заявник дійсно є біологічним батьком її доньки - ОСОБА_2 .

Представник органу опіки та піклування Краматорської міської ради надав заяву про розгляд справи без його участі. Надав письмові пояснення в яких зазначав, заявник у справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до суду щодо усиновлення повнолітньої особи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій на час розгляду справи виповнилося 44 роки і яка не є дитиною, а тому відсутні будь-які юридичні підстави для надання висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради щодо усиновлення ОСОБА_1 повнолітньої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи ОСОБА_7 , дослідивши та оцінивши всі докази, судом встановлено такі обставини.

Згідно рішення виконкому Краматорської міської ради народних депутатів Донецької області УРСР № 198/2 від 04.05.1988 гр. ОСОБА_8 надано дозвіл усиновити ОСОБА_5 . Згідно зазначеного рішення батько дитини - ОСОБА_1 дав згоду на усиновлення ОСОБА_5 .

Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 18370/17465-10-24/15.1 від 01.04.2024 актовий запис № 18 про усиновлення ОСОБА_5 (після усиновлення - ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений 17.05.1988 Краматорським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Згідно з відомостями актового запису підставою запису про усиновлення є рішення виконкому Краматорської міської ради народних депутатів Донецької області УРСР № 198/2 від 04.05.1988. Водночас повідомили, що строк зберігання документів за 1988 рік по Краматорському відділу, на підставі яких було складено зазначений актовий запис про усиновлення, минув, у зв`язку з чим направити копії відповідних документів не виявляється можливим.

Статтею 208 Сімейного кодексу України визначено, що усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема, відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 211 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав необхідно виходити з положень Конституції України і додержуватися норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Законів України «Про охорону дитинства» та «Про міжнародне приватне право», Конвенції про права дитини, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах і Протоколу до неї 1997 року, інших нормативно-правових актів України з питань захисту прав дитини, усиновлення, опіки і піклування.

Пунктом 3 вказаної постанови визначено, що у зв`язку із включенням у СК правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично). Слід також з`ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати, виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випадку суд при вирішення питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини. У СК не встановлено максимального віку повнолітньої особи, яка може бути усиновлена, однак визначено мінімальну різницю у віці між нею та усиновлювачем - не менше вісімнадцяти років.

Нормами частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 не надано доказів того, що ОСОБА_2 була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття.

Враховуючи зазначене, під час розгляду справи, не встановлено виняткових випадків для усиновлення ОСОБА_1 повнолітньої ОСОБА_2 та заявником не доведено доцільності такого усиновлення, що відповідало б інтересам вказаних осіб.

Не було доведено необхідності усиновлення та неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити, зокрема складення заповіту, оскільки заявник метою усиновлення ставить також спадкування ОСОБА_2 його майна, а проявляти турботу та надавати допомогу один одному сторони можуть і без юридичного оформлення родинного зв`язку.

Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засідання докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про усиновлення повнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 263, 264, 265, 273, 293, 313, 314, 352, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Краматорської міської ради про усиновлення повнолітньої особи - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда

Присяжні Ю.О. Таньчук

В.О. Дробецького