Справа № 444/2503/17
Провадження № 4-с/444/2/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Олещук М. М.

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

з участю:

представника стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

приватного виконавця Ільчишин Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква Львівської області справу за скаргою ОСОБА_3 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни щодо не скасування арешту заробітної плати та зобов`язання повернути грошові кошти,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни щодо не скасування арешту заробітної плати та зобов`язання повернути грошові кошти.

В скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. перебуває виконавче провадження №69657065 з виконання виконавчого листа №444/2503/17 від 12.08.2022 року виданого Жовківським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 га користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 1326054,76 грн. та 477379,69 грн. процентів за користування грошовими коштами. В межах вказаного виконавчого провадження накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_3 , в тому числі на наступний рахунок НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». В той же час, він бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Заробітна плата, яку він отримує за службу в ЗСУ, надходить йому саме на вказаний банківський рахунок. Внаслідок цього, 19.02.2024 року ним електронною поштою скеровано до приватного виконавця Ільчишин Л.В. заяву про скасування арешту зазначеного банківського рахунку, на який надходить заробітна плата. Однак, листом від 22.02.2024 року приватний виконавець Ільчишин Л.В. відмовила у скасуванні арешту його банківського рахунку через те, що на цей рахунок можуть надходити й інші кошти, крім заробітної плати.

У зв`язку з цим, 28.02.2024 року він повторно звернувся до приватного виконавця із заявою, в якій просив скасувати арешт грошових коштів у вигляді заробітної плати, яка надходить на цей банківський рахунок.

Листом від 21.03.2024 року, який надісланий йому 26.03.2024 року, приватний виконавець Ільчишин Л.В. повідомила про те, що заява про скасування арешту грошових коштів задоволенню не підлягає через те, що нею 17.03.2023 року винесено постанову про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій в розмірі 2 мінімальних заробітних плат, яку скеровано в банк для виконання.

ОСОБА_3 , вважає такі дії та бездіяльність приватного виконавця Ільчишин Л.В. незаконними.

Скаржник посилається на те, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами; організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.

Таким чином, приватний виконавець не має права накладати арешт на всю заробітну плату, з якої може стягувати виключно 20 %.

Однак, приватний виконавець Ільчишин Л.В. порушила вимоги закону та наклала арешт на всю заробітну плату. При цьому, скаржник зазначає, що проходить службу в ЗСУ і нарахована йому заробітна плата є необхідною, в першу чергу, для придбання необхідної амуніції для служби, для допомоги сім`ї.

Натомість, приватний виконавець Ільчишин Л.В. навіть після отримання підтвердження того, що рахунок використовується для перерахування на нього заробітної плати, відмовилася скасувати арешт.

Таким чином, бездіяльність приватного виконавця Ільчишин Л.В. порушує вимоги закону.

Що ж стосується посилань приватного виконавця на те, що нею визначено поточний рахунок для здійснення видаткових операцій в розмірі 2 мінімальних заробітних плат, то жодних грошових коштів зі свого банківського рахунку він зняти чи перерахувати не може, оскільки всі його рахунки заблоковані повністю, без будь-якої можливості здійснити видаткові операції й до сьогодні. Крім того, визначення такого рахунку для здійснення видаткових операцій жодним чином не впливає на неправомірність дій приватного виконавця щодо накладення арешту на всю заробітну плату.

02.05.2024 року до суду надійшло доповнення до скарги на дії та бездіяльність приватного виконавця подане ОСОБА_3 . У доповненні скаржник зазначає, що після подання скарги приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. здійснила ще одне грубе порушення вимог закону і звернула стягнення на всю заробітну плату боржника, що містилася на його банківському рахунку, попередньо неправомірно арештованому. Тобто, в той час, коли він виконує свій обов`язок із захисту Батьківщини, не перебуває у місці свого проживання і має можливість скористатися поштою лише в поодиноких випадках, приватний виконавець позбавляє його всієї заробітної плати, отриманої ним за захист держави, навіть після подання скарги на її дії щодо накладення арешту. Тому, з метою повного та всебічного захисту своїх прав, скаржник вважає за необхідне доповнити подану скаргу, виходячи з наступного.

23.04.2024 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. на підставі платіжної інструкції № ВП №60459674 від 22.04.2024 року стягнула з його рахунку 388993,06 грн. заробітної плати, яку він не міг до цього зняти через неправомірне накладення арешту. Тобто, приватний виконавець Ільчишин Л.В. стягнула всю його заробітну плату, яку він отримав за службу в ЗСУ та в користуванні якою був обмежений через неправомірне накладення арешту на ці кошти. З цього випливає, що приватний виконавець Ільчишин Л.В., розуміючи неправомірність своїх дій і наявність щодо цього усталеної судової практики щодо задоволення скарг на такі дії виконавців, умисно стягує таку заробітну плату в повному обсязі, очікуючи, що його скарга буде задоволена судом.

Таким чином, скаржник просить суд: визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області щодо не скасування арешту заробітної плати ОСОБА_3 , яка знаходиться та надходить на наступний банківський рахунок: AT КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО БАНКУ- 305299), IBAN: НОМЕР_1 ; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівну скасувати арешт грошових коштів, які є заробітною платою ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), що розміщені на рахунку в AT КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО БАНКУ- 305299), IBAN: НОМЕР_1 ; визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни при здійсненні виконавчого провадження №69657065 щодо стягнення з рахунку в AT КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО БАНКУ - 305299), IBAN: НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_3 , грошових коштів у вигляді заробітної плати у розмірі 388993,06 грн.; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області повернути ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 388993,06 грн., які стягнуті з банківського рахунку ОСОБА_3 в AT КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО БАНКУ - 305299), IBAN: НОМЕР_1 .

Скаржник також просить розгляд скарги здійснювати за його відсутності.

Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.Б. подано заперечення на скаргу та доповнення до неї. У поданому запереченні приватний виконавець зазначає, що ознайомившись з доводами скарги та доповненням до неї боржника ОСОБА_3 , вважає їх необґрунтованими. Так, 16.08.2022 року до неї, приватного виконавця виконавчого округу Ільчишин Л.В., звернувся стягувач ОСОБА_1 із заявою від 12.08.2022 року про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 444/2503/17, виданого 12.08.2022 року Жовківським районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми основного боргу за договором позики від 20.09.2016 у розмірі 1 326 054,70 (один мільйон триста двадцять шість тисяч п`ятдесят чотири гривні сімдесят копійок), стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 процентів за користування грошовими коштами у розмірі 477379,69 грн. (чотириста сімдесят сім тисяч триста сімдесят дев`ять гривень 69 копійок). Відповідно до вимог Закону України Про виконавче провадження приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.08.2022 року ВП № 69657065 з примусового виконання виконавчого листа № 444/2503/17, виданого 12.08.2022 року Жовківським районним судом Львівської області, щодо боржника ОСОБА_3 . Боржнику ОСОБА_3 було направлено постанову по відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, зазначену у виконавчому листі, а саме: АДРЕСА_1 . Відповідно до обов`язків боржника, визначених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_3 не надано у строк, встановлений приватним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; письмово не повідомив приватному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб. Також на виклики виконавця для дачі пояснень щодо невиконання рішення боржник не з`являється. 16.08.2022 року на вимогу ст. 40, 45 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди. З метою виконання рішення суду виконавцем скеровано запити до реєструючих установ та постановою приватного виконавця накладено арешт на все рухоме, нерухоме майно та кошти боржника. Згідно відповіді Державної фіскальної служби України станом на день відкриття виконавчого провадження інформація стосовно джерел отримання боржником доходів відсутня. Згідно відповідей Пенсійного фонду України інформація відсутня стосовно останнього місця роботи та отримання боржником пенсії. 16.08.2022 року, на підставі вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника та скеровано в 28 найбільших банків України для виявлення та арешту коштів боржника-фізичної особи. Згідно інформації AT «Райффайзен Банк» та AT «Універсал Банк» боржник володіє відкритими рахунками, однак на цих рахунках боржника ОСОБА_3 відсутні кошти для задоволення вимог стягувача. Згідно інформації AT КБ «ПриватБанк» боржник володіє відкритими рахунками, платіжними інструкціями приватного виконавця списано суми коштів з рахунку боржника загальною сумою 56971,41 грн. за період з лютого 2023 року по квітень 2023 року. Інших рахунків в банківських установах не виявлено. Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ТУ ДМС України у Львівській області боржник зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . На вказану адресу приватним виконавцем неодноразово (18.08.2022 року, 18.10.2022 року, 06.03.2023 року, 24.04.2023 року) скеровувались виклики ОСОБА_3 однак боржник жодного разу не з`явився, жодних пояснень та документів витребуваних виконавцем, боржник не надав. Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за боржником земельних ділянок не зареєстровано. Згідно відповіді МВС України за боржником зареєстровано транспортні засоби PEUGEOT PARTNER ВАНТАЖНИЙ, 2005 року виробництва, VIN/номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , колір БІЛИЙ; VOLKSWAGEN Т4 ВАНТАЖНИЙ, 1999 року виробництва, VIN/номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 БІЛИЙ; VOLKSWAGEN Т4 ВАНТАЖНИЙ, 1997 року виробництва, VIN/номер кузова НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 , колір БІЛИЙ. 25.10.2022 року на підставі вимог ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про розшук майна боржника та скеровано боржнику вимоги про пред`явлення автомобілів для їх подальшої реалізації в рахунок погашення заборгованості. Жодної інформації, письмової чи усної, про місцезнаходження транспортних засобів від боржника не надходило. На неодноразові вимоги приватного виконавця боржнику пред`явити автомобілі (від 26.08.2022 року, від 06.03.2023 року, від 29.03.2023 року), ОСОБА_3 не пред`явив свої автомобілі, жодних усних чи письмових пояснень не надав. В ході виконавчого провадження приватним виконавцем виявлено один з вищевказаних транспортних засобів, а саме: VOLKSWAGEN Т4 ВАНТАЖНИЙ, 1999 року виробництва, VIN/номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , колір БІЛИЙ. Даний автомобіль було описано, арештовано та передано на примусову реалізацію шляхом проведення електронних торгів. Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності від 06.07.2023 р. оцінювача СОД ОСОБА_4 , ринкова вартість об`єкта оцінки становить 281 500 гривень без ПДВ. За результатами електронні торги автомобіля не відбулись, однак стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно в рахунок погашення боргу за ціною майна на третіх електронних торгах - 140750,00 грн.

В подальшому в ході виконавчого провадження встановлено, що боржник отримує доходи у Військовій частині НОМЕР_9 , що знаходиться в Полтавській області, на підставі чого винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, інші доходи боржника від 09.11.2023 року та скеровано у військову частину для виконання. На виконання постанови Військова частина НОМЕР_9 почала здійснювати відрахування із зарплати боржника в лютому 2024 року. В квітні 2024 року з рахунку боржника приватним виконавцем на підставі платіжної інструкції списано кошти в сумі 388993,06 грн., приватним виконавцем у відповідності до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» здійснено розподіл стягнутих з боржника коштів коштів, з яких 353630,06 грн. - перераховано стягувачу, 35363,00 грн. - перераховано 10% основної винагороди приватного виконавця.

Заборгованість на даний час за виконавчим документом становить 1 158 943,49 грн.

Таким чином, наявність у ОСОБА_3 невиконаного зобов`язання, покладеного на нього згідно виконавчого листа № 444/2503/17, виданого 12.08.2022 року Жовківським районним судом Львівської області, невиконання боржником покладених на нього законом обов`язків, вжиття приватним виконавцем передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення свідчать про свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду.

Крім того, приватний виконавець звертає увагу на те, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП) щодо боржника ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_10 відкриті та невиконані виконавчі провадження щодо стягнення штрафів за притягнення його до адміністративної відповідальності за неодноразові випадки керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, виконавчі провадження щодо виконання вимог про сплату боргу на користь держави. Вказане свідчить про наявність багатьох накладених арештів на рахунки Скаржника.

Щодо вимоги боржника про скасування арешту з рахунку та повернення стягнених коштів, приватний виконавець зазначає, що під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Із змісту постанови про арешт коштів боржника вбачається, що нею було визначено банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику. AT КБ ПриватБанк, на який нормами ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунку та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунки виконав - AT КБ ПриватБанк накладено арешт на рахунок IBAN № НОМЕР_1 . Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. Так, 13.06.2023 року AT КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_3 було відкрито рахунок з типом «Поточний». Жодної інформації про те, що такий рахунок має спеціальний режим використання на виконання вимог ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», банком надано не було. Клієнт зобов`язаний, під час відкриття окремого рахунку, в заяві про відкриття поточного рахунку в реквізиті "Додаткова інформація" зазначити, що рахунок відкривається для зарахування заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших, передбачених законодавством України соціальних виплат. Така інформація для діючого поточного рахунку зазначається в Додатковому договорі до Договору банківського рахунку. Ані скаржником, ані банком не надано документів, що поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в AT КБ «Приватбанк» для зарахування виключно заробітної плати. Крім того, як вбачається з Виписки про рух коштів по рахунку за період з 13.06.2023 року по 18.04.2024 року, зазначений поточний рахунок використовувався не лише з метою отримання заробітної плати. 13.06.2023 року на рахунок боржника надійшли кошти в розмірі 41465,16 гри. з призначенням платежу: «поповнення картки, грошові перекази», тобто грошовий переказ з іншої карти, що не містить призначення платежу, як заробітна плата чи виплата військової частини. Таким чином, рахунок у форматі IBAN НОМЕР_1 , відкритий в AT КБ «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_3 , не є рахунком спеціального режиму використання, на який чинним законодавством України заборонено накладати арешт. Вказаний рахунок належить до групи рахунків «2620» (кошти на вимогу фізичних осіб), тобто звичайний поточний рахунок фізичної особи, на який можуть зараховуватися будь-які кошти, а не виключно заробітна плата. Таким чином, AT КБ «Приватбанк», на яке нормами ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», покладений обов`язок визначати статус та призначення рахунку, правомірно перерахувало кошти в розмірі 388993,06 грн. Зазначене свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

За таких обставин, рахунок ОСОБА_3 , відкритий у AT КБ «Приватбанк», не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту, на кошти якого, заборонено, окрім того, цей рахунок не використовувався Скаржником виключно для отримання заробітної плати, а кошти, після зарахування на цей рахунок стали власністю отримувача та втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат, тощо) та набули статусу вкладу.

Таким чином, вважає що її дії як приватного виконавця при зверненні стягнення коштів з рахунку скаржника є правомірними, в межах закону.

Крім того, ОСОБА_3 має право користуватись грошовими коштами на рахунку IBAN НОМЕР_1 на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує 14200,00 грн.

Так, відповідно до пункту 10-2 Розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження», за результатами розгляду поданої представником Скаржника - адвокатом Савчаком Ярославом Олеговичем заяви від 17.07.2023 року нею винесено постанову ВП № 69651065 від 19.07.2023 року про визначення поточного рахунку IBAN НОМЕР_1 для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, та скеровано в AT КБ «Приватбанк» для виконання.

Скаржником не наведено належних та обґрунтованих підстав для визнання неправомірними дії та бездіяльність приватного виконавця, а також повернення стягнутих з рахунку боржника коштів.

Також приватний виконавець звертає увагу суду на те, що боржником ОСОБА_3 пропущено передбачений законом строк для звернення з даною скаргою до суду, що є підставою для відмови в задоволенні скарги. Так, скаржнику було відомо про арешт коштів, накладеного на рахунок НОМЕР_1 ще в липні 2023 року, коли від його імені адвокатом подано заяву від 17.07.2023 року про скасування арешту, накладеного на рахунок, та визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій.

Враховуючи вищенаведене, приватний виконавець просить суд постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області.

Представником стягувача ОСОБА_1 адвокатом Лазор А.О. подано заперечення на скаргу на дії та бездіяльність приватного виконавця. В запереченні представник посилається на те, що згідно з ст. 24, ст. 2., ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не лише має право, а він зобов`язаний в першу чергу звернути стягнення на кошти боржника, що знаходяться на рахунках у банку. Розділом V Інструкції про порядок відкриття та закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг з обслуговування рахунків, затвердженої постановою правління НБУ №162 від 09.07.2022, визначено порядок відкриття банками поточних рахунків фізичним особам для власних потреб. Тобто такий поточний рахунок відкриває фізична особа для власних потреб, і на нього можуть зараховуватися будь-які кошти, а не тільки кошти заробітної плати чи іншого офіційного доходу. Обов`язок перевіряти належність рахунку боржника покладається на банк. Ні на дату звернення ОСОБА_3 зі скаргами на дії приватного виконавця, ні на дату звернення з такою скаргою до суду інформації від АТ КБ «ПриватБанк» щодо статусу рахунку №IBAN рахунку НОМЕР_1 , відкритого на ім`я боржника, до приватного виконавця не надходило, зокрема, і про те, що зазначений поточний рахунок має спеціальний режим використання. Ні боржником, ні банком не надано підтверджуючих документів, що поточний рахунок № НОМЕР_1 відкритий в AT КБ «ПриватБанк» для зарахування виключно заробітної плати. Боржник не надав суду належних, допустимих доказів в обґрунтування скарги боржника у цій справі, а саме того, що банк чи боржник ОСОБА_3 надавали приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни належні, допустимі докази про правову природу коштів, які знаходились на вищезазначеному банківському рахунку боржника ОСОБА_3 . Обов`язок перевіряти належність рахунку боржника покладається на банк. Згідно з Виписки про рух коштів по рахунку за період з 13.06.2023 по 18.04.2024, зазначений поточний рахунок використовувався не лише з метою отримання заробітної плати. 13.06.2023 на рахунок боржника надійшли кошти в розмірі 41 465,16 грн. з призначенням платежу: «поповнення картки, грошові перекази», тобто грошовий переказ з іншої карти, що не містить призначення платежу, як заробітна плата чи виплата військової частини. Відтак, у матеріалах даної справи відсутня інформація, що саме на рахунок IBAN рахунку НОМЕР_1 , на який накладено арешт, боржнику перераховувалась лише заробітна плата. Не надано суду доказів і того, що банк повертав без виконання отриману від виконавця постанову про арешт коштів боржника із зазначенням неможливості накладення арешту через цільове призначення рахунку у відповідності до вимог ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, боржник ОСОБА_3 має право користуватись грошовими коштами на рахунку ІВАN НОМЕР_1 на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує 14200,00 грн., що дотримано приватним виконавцем у даному виконавчому провадженні. Щодо вимоги про повернення коштів то такі є похідними у цій справі від первісних вимог боржника про протиправність вищезазначених дій приватного виконавця Ільчишин Любові Володимирівни у вищезазначеному виконавчому провадженні, а тому у разі незаконності та безпідставності первісних вимог боржника у цій справі, похідні від них вимоги боржника також є незаконними.

Щодо процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, визначеного ч. 1 ст. 449 ЦПК України, то скаржник пропустив десятиденний процесуальний строк на звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, визначений ч. 1 ст. 449 ЦПК України. Як свідчать матеріали даної справи, боржнику ОСОБА_3 було відомо про арешт грошових коштів, накладеного на банківський рахунок, відкритий на його ім`я в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) № IBAN рахунку НОМЕР_1 , ще в липні 2023 року, оскільки 17.07.2023 від його імені його уповноважений представник адвокат подав заяву про скасування арешту, накладеного на рахунок, та визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Із даною скаргою боржник звернувся до суду 03.04.2024, тобто з пропуском встановленого ст. 449 ЦПК України строку для її подання, а тому слід дійти висновку про залишення скарги боржника без розгляду з підстав пропуску процесуального строку звернення до суду зі скаргою. При цьому, скаржник не просить суд поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом для подання такої скарги та не наводить жодних поважних причин пропуску такого строку.

Представник стягувача просить у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни відмовити.

Приватний виконавець Ільчишин Л.В. в судовому засіданні доводи скарги заперечила, та пояснила, що всі дії в межах виконавчого провадження вчиненні нею відповідно до вимог чинного законодавства. Приватний виконавець зазначила, що нею 16.08.2022 року відкрито виконавче провадження та неодноразово нею викликався боржник ОСОБА_3 , однак боржник жодного разу не прибув, та жодних пояснень не надав. Вона як приватний виконавець направила запити в банківській установи, і банк, якщо встановить, що рахунок не є спеціальним, приймає і виконує постанову про арешт коштів боржника. В даному випадку банк прийняв до виконання її постанову, та наклав арешт на рахунок боржника. Також нею під час здійснення виконавчих дій було звернуто стягнення на транспортний засіб боржника, однак такий не був реалізований на торгах і був переданий стягувачу в рахунок погашення заборгованості. На даний час заборгованість за виконавчим документом не стягнута в повному обсязі. Також нею отримано відповідь, що земельні ділянки у власності боржника відсутні. Приватний виконавець просить у задоволенні скарги ОСОБА_3 з урахуванням доповнень до неї відмовити.

Представник стягувача ОСОБА_1 адвокат Лазор А.О. в судовому засіданні доводи скарги ОСОБА_3 заперечив. Просив звернути увагу на те, що скарга подана з пропуском десятиденного строку на її подання, та не оплачена судовим збором. Крім того, представник зазначає, що боржник відправляє поштову кореспонденцію в даній справі з м. Львова, а також отримує поштову кореспонденцію від приватного виконавця за адресою свого місця проживання, а саме: м. Дубляни, Львівського району, Львівської області, що свідчить про те, що боржник знаходить в Львівській області, та не несе військову службу безпосередньо в зоні проведення воєнних дій. Просить у задоволенні скарги боржника ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши думку представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Лазор А.О., приватного виконавця Ільчишин Л.В., які просили відмовити у задоволенні скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно із ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до п.1, п.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У своїй скарзі ОСОБА_3 зазначає, що листом від 21.03.2024 року, який надісланий йому 26.03.2024 року, приватний виконавець Ільчишин Л.В. повідомила про те, що заява про скасування арешту грошових коштів задоволенню не підлягає через те, що нею 17.03.2023 року винесено постанову про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій в розмірі 2 мінімальних заробітних плат, яку скеровано в банк для виконання.

До скарги ОСОБА_3 подано копію листа приватного виконавця Ільчишин Л.В. від 22.02.2024 року (арк. спр. 11) та копію листа приватного виконавця Ільчишин Л.В. від 21.03.2024 року (арк. спр. 17), які скеровувались скаржнику на електронну пошту (арк. спр. 13-16).

Як встановлено з матеріалів справи, скарга на дії та бездіяльність приватного виконавця направлена до суду поштою 28.03.2024 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті (арк. спр. 18).

А відтак, на момент подання ОСОБА_3 скарги на дії та бездіяльність приватного виконавця Ільчишин Л.В. визначений чинним законодавством строк на подання скарги не є пропущеним, а відтак, підстави для залишення скарги без розгляду відсутні.

З матеріалів справи встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни перебуває виконавчий лист виданий №444/2503/17 виданий Жовківським районним судом Львівської областім12.08.2022 року (арк. спр. 66).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни від 16.08.2022 року відкрито виконавче провадження ВП №69657065 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу за договором позики від 20.09.2016 року у розмір 1 326 054,70 (один мільйон триста двадцять шість тисяч п`ятдесят чотири гривні сімдесят копійок) та процентів за користування грошовими коштами у розмірі 477379,69 грн. (чотириста сімдесят сім тисяч триста сімдесят дев`ять гривень 69 копійок) (арк. спр. 68).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 28 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як встановлено із поданих суду приватним виконавцем завірених матеріалів виконавчого провадження, копія постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №69657065 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. від 16.08.2022 року надіслана боржнику ОСОБА_3 на адресу, зазначену у виконавчому листі, а саме: АДРЕСА_1 а рекомендованим поштовим відправленням (арк. спр. 73-74).

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Як встановлено із копій матеріалів виконавчого провадження приватним виконавцем скеровано запити до державних установ. Так, згідно з відповіддю Державної фіскальної служби України станом на день відкриття виконавчого провадження інформація стосовно джерела отримання доходів боржником відсутня (арк. спр. 75).

Згідно з відповіддю Державної фіскальної служби України, боржник має відкриті банківські рахунки у AT «Райффайзен Банк Аваль», AT «Універсал Банк» (арк. спр. 76).

Згідно з відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за боржником земельних ділянок не зареєстровано (арк. спр. 127).

Згідно з відповіддю Міністерства внутрішніх справ України, за боржником ОСОБА_3 зареєстровано транспортні засоби PEUGEOT PARTNER ВАНТАЖНИЙ, 2005 року виробництва, VIN/номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , колір БІЛИЙ; VOLKSWAGEN Т4 ВАНТАЖНИЙ, 1999 року виробництва, VIN/номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 БІЛИЙ; VOLKSWAGEN Т4 ВАНТАЖНИЙ, 1997 року виробництва, VIN/номер кузова НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 , колір БІЛИЙ (арк. спр. 77).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на час здійснення виконавчих дій), звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з ч. 5, ч. 6 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

16.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. винесено постанову про арешт майна боржника згідно з якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 (арк. спр. 83).

16.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. винесено постанову про арешт коштів боржника згідно з якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_3 (арк. спр. 81).

Із наданих суду копій матеріалів виконавчого провадження, встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. було направлено постанову про арешт коштів боржника стягувачу та боржнику, а також до банківських установ (арк. спр.78-82), та отримано відповіді із банківських установ (арк. спр. 87-122).

Згідно з відповіддю Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ТУ ДМС України у Львівській області, боржник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр. 126).

На вказану адресу приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. направлялися виклики боржнику ОСОБА_3 18.08.2022 року, 18.10.2022 року, 06.03.2023 року, однак боржник жодного разу не з`явився до приватного виконавця, що стверджується копіями відповідних актів (арк. спр. 129-138).

Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. 26.08.2022 року, 06.03.2023 року, 29.03.2023 року направлялися вимоги боржнику ОСОБА_3 пред`явити автомобілі, однак, боржник не пред`явив свої автомобілі (арк. спр. 139-146).

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

25.10.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. винесено постанову про розшук майна боржника, а саме транспортних засобів, що належать боржнику ОСОБА_3 (арк. спр. 147).

На підставі зазначених вище дій в ході виконавчого провадження приватним виконавцем виявлено транспортний засіб: VOLKSWAGEN Т4 ВАНТАЖНИЙ, 1999 року виробництва, VIN/номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 БІЛИЙ.

11.05.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно з якою описано та накладено арешт на зазначений вище транспортний засіб. Дана постанова була направлена боржнику та стягувачу (арк. спр. 149-150).

22.05.2023 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання СОД ОСОБА_4 для надання письмового звіту щодо визначення вартості рухомого майна (арк. спр. 151) .

Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності від 06.07.2023 року ОСОБА_4 ринкова вартість об`єкта оцінки становить 281 500 (двісті вісімдесят одна тисяча п`ятсот гривень) (арк. спр. 152).

За результатами електронних торгів зазначеного вище транспортного засобу, такі торги тричі не відбулись, що підтверджується відповідними протоколами (арк. спр. 154-156).

23.10.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, згідно з якою нереалізований на електронних торгах транспортний засіб за сумою на третіх електронних торгах - 140750,00 грн. в рахунок погашення боргу передано стягувачу ОСОБА_1 (арк. спр. 160-161).

Також, під час здійснення виконавчих дій приватним виконавцем Ільчишин Л.В. було отримано інформацію від AT «Райффайзен Банк» (арк. спр. 122) та AT КБ «Приват Банк» (арк. спр. 87) згідно з якою боржник володіє відкритими рахунками, однак на цих рахунках боржника ОСОБА_3 відсутні кошти для задоволення вимог стягувача. AT КБ «Приват Банк» накладено арешт на рахунки боржника ОСОБА_3

18.07.2023 року представником боржника ОСОБА_3 - адвокатом Савчак Я.О. подано заяву до приватного виконавця Ільчишин Л.В. про скасування арешту, накладеного на рахунок, призначений для нарахування заробітної плати та визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій (арк. спр. 164-165). У цій заяві представник боржника просить зняти арешт із рахунку (IBAN) НОМЕР_1 ) у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», якщо повністю зняти арешт із вищезгаданого рахунку не вважається можливим із тих чи інших обставин, - визначити рахунок (IBAN) НОМЕР_1 ) у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» як поточний рахунок ОСОБА_3 у банку для здійснення видаткових операцій та дозволити користуватися коштами у межах 13 400,00 грн. щомісячно.

19.07.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. винесено постанову про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій згідно з якою для боржника визначено поточний рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року (арк. спр. 172).

Також приватним виконавцем направлено відповідь (арк. спр. 169) представнику боржника ОСОБА_3 - адвокату Савчак Я.О., в якій зазначено, що зазначений в заяві рахунок з кодом 2620 використовується не лише для зарахування заробітної плати, оскільки на такий рахунок можуть надходити будь-які виплати (перекази), крім зарплати. АТ КБ «ПриватБанк», на який нормами ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунку та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника виконав АТ КБ «ПриватБанк» накладено арешт на рахунок № НОМЕР_1 . Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. Із поданої заяви не вбачається підстав для скасування постанови про арешт коштів в частині накладення арешту на кошти боржника, що містяться на рахунку в АТ КБ «ПриватБанк», відсутнє підтвердження, що рахунок № НОМЕР_1 має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, а тому заява в частині зняття арешту коштів з рахунку не може бути задоволена. Одночасно приватним виконавцем повідомлено, що нею винесено постанову від 19.07.2023 року про визначення поточного рахунку № НОМЕР_1 для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, та скеровано в АТ КБ «ПриватБанк» для виконання.

09.11.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (арк. спр. 174), згідно з якою встановлено, що боржник отримує доходи у Військовій частині НОМЕР_9 . У постанові приватного виконавця визначено здійснювати відрахування із доходу боржника у відповідності до чинного законодавства в розмірі 20% (що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) всіх доходів боржника щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням. Яка складає 1 928 940, 61 гривень, в тому числі основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацію та проведенням виконавчих дій.

Дану постанову направлено боржнику, стягувачу, а також у Військову частину НОМЕР_9 (арк. спр. 173).

08.05.2024 року АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь на запит приватного виконавця Ільчишин Л.В. про запитувані рахунки, зокрема про рахунок номер НОМЕР_1 , номер картки НОМЕР_11 , в якій зазначено, що накладено арешт на рахунок, а також банком направлено інформацію про рух коштів за період з 13.06.2023 року по 18.04.2024 року (арк. спр. 175).

Згідно з Випискою за договором №б/н за період з 13.06.2023 року по 18.04.2024 року ОСОБА_3 отримував нарахування на картку заробітної плати з Військової частини НОМЕР_9 , а також здійснював перекази на іншу карту, знімав готівку та поповнював карту (арк. спр. 176).

Відповідно до частин 1, 2, 3, 4, 5 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець звертає стягнення на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи, що знаходяться у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки/електронні гаманці виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках/електронних гаманцях і на рахунках/електронних гаманцях, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до пункту 10-2 Розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється. У разі накладення арешту на кошти, розміщені на декількох поточних рахунках фізичної особи - боржника в одному банку або на поточних рахунках у різних банках, для здійснення видаткових операцій має бути визначений лише один поточний рахунок фізичної особи - боржника в одному банку. Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява може бути подана в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг". Державний, приватний виконавець протягом двох робочих днів з дня отримання відповідної заяви фізичної особи - боржника виносить постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови: надає/надсилає відповідну постанову банку (обслуговуючому банку); перевіряє наявність інших виконавчих проваджень, відкритих стосовно фізичної особи - боржника, та, у разі якщо стосовно фізичної особи - боржника відкриті інші виконавчі провадження, одночасно надає/надсилає відповідну постанову до органів державної виконавчої служби або приватному виконавцю, які здійснюють примусове виконання у таких виконавчих провадженнях. У такому разі поточний рахунок, зазначений у відповідній постанові, вважається визначеним для здійснення видаткових операцій і в межах таких виконавчих проваджень. У разі надходження від державного, приватного виконавця постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника для здійснення видаткових операцій банк за визначеним у постанові рахунком здійснює видаткові операції на суму коштів у розмірі, встановленому цим підпунктом. Особливості взаємодії органів державної виконавчої служби та приватних виконавців при визначенні поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій можуть встановлюватися Міністерством юстиції України;

Згідно із абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У пункті 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З наведених норм права вбачається, що під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів.

З матеріалів справи встановлено, що в боржника ОСОБА_3 наявний відкритий рахунок в АТ КБ «ПриватБанк». Банком надано відповідь на запит приватного виконавця Ільчишин Л.В. про запитувані рахунки, зокрема про рахунок номер НОМЕР_1 , номер картки НОМЕР_11 , в якій зазначено, що накладено арешт на рахунок (арк. спр. 175). Згідно із Випискою за період з 13.06.2023 року по 18.04.2024 року ОСОБА_3 отримував нарахування на картку заробітної плати з Військової частини НОМЕР_9 , а також здійснював перекази на іншу карту, знімав готівку та поповнював карту.

Отже, банк, приймаючи постанову до виконання, не визначив статус коштів та рахунку на якому вони знаходяться, як рахунок із спеціальним режимом використання і не повідомляв виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та не повернув його постанову без виконання, що було б підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Таку правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 905/361/19.

Зазначене свідчить про те, що банк приймаючи до виконання постанову приватного виконавця про арешт коштів у виконавчому провадженні №69657065 не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

АТ КБ «ПриватБанк» не зверталося до приватного виконавця з повідомленнями про спеціальний режим використання рахунку НОМЕР_1 , як і не повідомляло про не можливість накладення арешту й звернення стягнення на розміщені кошти на відповідному рахунку.

Отже, враховуючи вищевикладене, приватним виконавцем не було порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки частиною третьою статті 52 цього Закону встановлено, що саме на банк покладено обов`язок перевірити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, з огляду на те, що рахунок НОМЕР_1 , на який накладено арешт, не є рахунком із спеціальним режимом використання, суд дійшов висновку про не доведеність скаржником вимог щодо неправомірності дій та бездіяльності приватного виконавця.

Також суд звертає увагу на те, що одним із основних принципів цивільного судочинства та засад виконавчого провадження є обов`язковість виконання рішень, яке полягає у тому, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Ст.129 Конституції України зазначає серед основних засад судочинства обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 3 ст. 451 ЦПК України встановлено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Даючи юридичну оцінку зібраним у справі доказам, враховуючи, що дії державного виконавця відповідають положенням статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» і судом не встановлено порушення приватним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчих дій у даному виконавчому провадженні, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Посилання представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Лазор А.О. на необхідність сплати судового збору за подання боржником скарги, є необґрунтованими, оскільки провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, і Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а також не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність приватного виконавця.

Керуючись ст.ст. 259-260, 447-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни щодо не скасування арешту заробітної плати та зобов`язання повернути грошові кошти - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 01.07.2024 року.

Суддя: Олещук М. М.