ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/2693/15-ц Головуючий суддя І інстанції Стригуненко В. М.
Провадження № 22-ц/818/1639/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Яцини В.Б.,

суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,

у порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 06 лютого 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у цивільній справі №610/2693/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» про визнання незаконним наказу № 291 від 25.12.2013 Філії «Управління «УКРГАЗТЕХЗВ`ЯЗОК» Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ»,

встановив :

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 06 лютого 2024 року у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 26 лютого 2024 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 березня 2024 року апеляційну скаргу було залишено без руху для сплати судового збору у розмірі 605 грн 60 коп., та - для надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження і доказів на підтвердження отримання копії оскарженої ухвали суду.

01 травня 2024 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про прийняття його апеляційної скарги після усунення недоліків, яку він помилково назвав повідомлення-вимога.

У заяві зазначено, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваною ухвали суду першої інстанції 13 лютого 2024 року та просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, яку суд апеляційної інстанції розцінює, як заяву про поновлення процесуального строку на подачу апеляційної скарги.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 травня 2024 року поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 06 лютого 2024 року.Апеляційну скаргу було залишено без руху для сплати судового збору у розмірі 605 грн 60 коп.

Однак, ОСОБА_1 не сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги.

30.05.2024 року ОСОБА_1 направив на адресу суду заява про прийняття його апеляційної скарги після усунення недоліків, яку він помилково назвав контроферта, повідомлення-вимога на оферту.

У заяві зазначено, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваною ухвали суду першої інстанції 20 травня 2024 року та просить прийняти апеляційну скаргу.Вважає, що він не повинен сплачувати судовий збір на ухвалу суду та що ухвала суду не відповідає вимогам засвідчення.

Станом на 24 червня 2024 року, апелянтом вказані недоліки до теперішнього часу не усунуто. Квитанції про сплату судового збору чи будь-яких заяв або клопотань, пов`язаних з апеляційною скаргою, від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходило.

Апелянту неодноразово роз`яснювалось з приводу сплати судового збору на ухвалу суду.

Частиною 1 ст. 426 ЦПК заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 426 ЦПК України, до заяви додається документ про сплату судового збору.

В пункті 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на ухвалу суду залежно від того, здійснюються такі дії юридичною особою (фізичною особою - підприємцем) чи фізичною особою. Зазначене положення стосується подання апеляційних скарг, заяв про приєднання до них на будь-які ухвали суду, що підлягають оскарженню незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляються відповідні ухвали, проте з урахуванням роз`яснень, наданих у пункті 6 цієї постанови.

За правилами пп. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року зі змінами та доповненнями, за подання фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду підлягає сплаті судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Відповідно до наказу ДСА від 20.08.2019 № 814 «Про затвердження Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України», розділ XI. Засвідчення та видавання копій судових рішень і документів, передбачено, що:

Копія судового рішення, виготовлена апаратом суду у паперовій формі, засвідчується відповідальною особою апарату суду та відповідною печаткою суду із зазначенням дати.

У разі якщо судове рішення не набрало законної сили, про це працівником апарату суду зазначається на копії, що видається чи надсилається.

На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності.Копія судового рішення (документу) засвідчується відміткою "Згідно з оригіналом" (без лапок).

Крім того, на копії судового рішення (документу) може зазначатися інформація про те, що оригінал судового рішення (документу) знаходиться в матеріалах справи (кримінального провадження).

У разі засвідчення з оригіналу електронного документу, збереженого в АСДС, проставляється відмітка "Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду".

У разі засвідчення з оригіналу електронного документа, який міститься в ЄДРСР, проставляється відмітка "Виготовлено з ЄДРСР".

На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка "Копія".

На копії документа зазначається найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені і прізвища, дати засвідчення копії.

Відмітка про засвідчення розміщується нижче реквізиту документа "Підпис".

Копія документа скріплюється відповідною печаткою суду.

При направленні судом ОСОБА_1 копій ухвал всі реквізити були зазначені.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989р. у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на доступ до суду та ухваленого за аналогічних обставин справи в контексті дотримання права на доступ до суду рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95), - сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету сплати судового збору. Аналогічне за змістом роз`яснення судам викладено у п. 1 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах.

У цьому контексті у п. п. 55, 64-67 зазначеного рішення Страсбурзького суду «Креуз проти Польщі» вказано, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

У даному випадку вимога суду апеляційної інстанції сплатити судовий збір або надати належні докази про звільнення від його сплати ґрунтується на законі, відповідає легітимній меті, та з огляду на наявність у заявника оригіналів запитаних судом документів, за відсутності у заявах апелянта доводів та вимог щодо його неплатоспроможності, - вимоги суду апеляційної інстанції не становлять для апелянта надмірний процесуальний тягар, який перешкоджає йому доступу до суду апеляційної інстанції. Наразі апелянт вибрав шлях процесуальної суперечки, що є очевидним затягуванням розгляду питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі та порушує принцип правової визначеності стосовно оскаржуваного рішення, що є зловживанням процесуальним правом і тому відповідно до ст. 44 ЦПК України така процесуальна поведінка є неприпустимою.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу.

Принцип юридичної визначеності як складова частина конституційного принципу верховенства права зобов`язує апелянта самостійно цікавитися перебігом розгляду його скарги в суді апеляційної інстанції. Тривала відсутність такого інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

На підставі викладеного, слід вважати неподаною і повернути апеляційну скаргу ОСОБА_1 роз`яснивши, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо будуть усунуті обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч. 3 ст. 185, ст. 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 06 лютого 2024 року вважати неподаною і повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання, і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.Б.Яцина.

Судді колегії Ю.М.Мальований.

О.В.Маміна.