Єд.унік.№243/2684/24
Провадження№2/243/899/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги з теплопостачання, інфляційних втрат та трьох відсотків річних,

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2024 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги з теплопостачання, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач є абонентом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в м.Слов`янськ та користується комунальними послугами (послуги по теплопостачанню), однак не в повному обсязі сплачує вартість спожитих послуг.Станом на 01.03.2024 заборгованість за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 лютого 2021 року до 01 березня 2024 року, складає 28371 грн. 61 коп. Крімтого, зазначає що між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальної послуги на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 .ОКП «Донецьктеплокомуненерго» протягом тривалого часу в опалювальний період надає відповідачу теплову енергію у квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач використовував послугу для задоволення власних потреб та не відмовлявся від неї. Станом на дату подання до суду даної позовної заяви, до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» не надходило жодних звернень споживачів по вказаній квартирі, щодо не проведення стягнення за теплову енергію з наданням документів відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206 (зі змінами).

За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача 28371,61 грн. заборгованості за теплову енергію за період з 01 лютого 2021 року до 01 березня 2024 року, 876,81 грн. заборгованості з абонентської плати за період з 01 лютого 2021 року до 01 березня 2024 року та на підставі ст. 625 ЦК України 106,65 грн. - втрати від інфляційних процесів за період з 01 лютого 2021 року до 01 лютого 2022 року та 28,94 грн. - 3 % річних, а також поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції у розмірі 42,00 грн., витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача у справі на суму 35,00 грн., судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 2422,40 грн.

Представником позивача, надано суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі. На обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що в своєму позові позивач, просить суд стягнути з нього заборгованість за послуги з опалення (теплову енергію), однак виходячи з дії мораторію на стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг утворених після 24 лютого 2022 року, який регламентується згідно з постановою «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» від 29 грудня 2023 року № 1405 зазначається «до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: - стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утворенні після 24 лютого 2022 року з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дати припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій». В свою чергу згідно з Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу 318 від 21 листопада 2023 року) Слов`янська міська територіальна громада знаходиться в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, з відображеною датою виникнення можливості бойових дій 24 лютого 2022 року та без зазначення дати припинення можливості бойових дій. (об`єкт нерухомого майна - АДРЕСА_1 , який має особовий рахунок № НОМЕР_1 знаходиться на території Слов`янської міської територіальної громади). Зазначає, що дії позивача стосовно стягнення заборгованості порушують умови мораторію на стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг утворених після 24 лютого 2022 року. Крім того, вказує, що з березня 2022 року він вимушено не проживає в АДРЕСА_1 у зв`язку з наступними факторами: локація підприємства на якому він працює в іншому більш безпечному регіоні; постійною небезпекою, яка склалась на території Слов`янської міської територіальної громади, викликаними ракетними атаками зі сторони російської федерації (включаючи ураження будинку за адресою АДРЕСА_2 12 вересня 2022 року, наслідками якої стали вибиті вікна у його квартирі). Також додає, що від виконання своїх обов`язків стосовно оплати комунальних платежів які були або будуть надані не відмовляється, всі взаєморозрахунки, звірки, погашення заборгованостей, якщо такі матимуть місце будуть врегульовані по факту припинення чи скасування воєнного стану в Україні або настання безпекової ситуації у Слов`янській територіальній громаді яка стане фактором скасування статусу території включеної до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та дасть можливість безпечно повернутися в місто для врегулювання вище наведених питань.

Представником позивача надіслано відповідь на відзив за змістом якої, вважає, що викладені в ньому доводи підлягають відхиленню з наступних підстав. Відповідач є власником квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 37 Постанови КМУ від 21 серпня 2019 р. № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» споживач не звільняється від оплати за житлово-комунальні послуги у разі тимчасової відсутності в житловому приміщенні. Крім того, відповідно до ст.ст. 317, 319, 322 Цивільного кодексу України власник квартири володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, власність зобов`язує, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Зазначає, що власник квартири повинен сплачувати послуги щодо оплати житлово-комунальних послуг не зважаючи на те, зареєстрований він у квартирі чи ні, мешкає він у цій квартирі чи ні. Отже, саме факт того, що фізична особа є власником квартири є підставою для стягнення з неї боргу за житлово-комунальні послуги. Стосовно застосування до спірних правовідносин Постанови КМУ №206 від 05.03.2024р. «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» зазначає, що станом на дату подання до суду даного позову, до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» не надходило жодних звернень споживачів по квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , щодо не проведення стягнення за теплову енергію з наданням документів відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206 (зі змінами), а тому у позивача є право звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідачем надано до суду заяву про розгляд справи без його участі. Також у вказаній заяві відповідач просив суд відмовити у позові про стягнення заборгованості у період дії воєнного стану в Україні або перенести розгляд справи до завершення дії воєнного стану в Україні.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги з теплопостачання, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 354563124 від 15.11.2023 - квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06.11.1997.

Згідно довідки директора ВО ОКП «ДТКЕ» «ЦППтаКО» ОСОБА_2 від 13.03.2024 станом на дату видачі даної довідки жодних звернень споживачів за особовим рахунком № НОМЕР_1 по квартирі АДРЕСА_3 , щодо не проведення стягнення з наданням документів відповідно до Постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206 (зі змінами) до обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» не надходило.

Згідно розрахунку заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 , заборгованість за період з 01.02.2021 по 01.02.2024 включно, за теплову енергію складає 28371,61 грн., та заборгованість з абонентської плати складає 876,81 грн.

Згідно розрахунку заборгованості 3 % річних та інфляційних втрат за період з 01.02.2021 до 01.02.2022, відповідачунараховано 3 % річних у сумі 28,94 грн. та втрати від інфляційних процесів у сумі 106,65 грн.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради та розпоряджень начальника Слов`янської міської військової адміністрації опалювальні періоди у 2020-2024 роках розпочинались у звичайному режимі (жовтень-листопад).

У судовому засіданні досліджені докази долучені відповідачем до відзиву, зокрема, довідка від 22.04.2024 № 22/04-1 за підписом директора Воронова О., відповідно до якої ОСОБА_1 , дійсно працює у товаристві з обмеженою відповідальністю «Славдорстрой» за основним місцем роботи з 11 березня 2022 року (наказ від 10.03.2022 №101-к) на посаді механік автомобільного гаража по теперішній час у АДРЕСА_4 .

Відповідно до вимог статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до вимог статей 67 і 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Зазначений обов`язок споживача також передбачений Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 із змінами) та Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830.

Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 вищевказаного закону визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Також, згідно частини першої статті 9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в статті 81 ЦПК України, відповідно до положень якої доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, ОСОБА_1 , є власником квартири на підставі договору купівлі продажу від 06.11.1997 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 лютого 2021 року до 01 березня 2024 року утворилась заборгованість по оплаті наданих послуг з опалення у сумі 28371 грн. 61 коп.доказів на спростування наявності якої відповідачем надано не було.

Таким чином між відповідачем та позивачем утворилися фактичні договірні відносини з надання послуг з теплопостачання на підставі відкритого особового рахунку.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач надавав відповідачу відповідні послуги. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З відомостей, наданих позивачем, слідує, що оплата витрат за надані послуги з опалення по зазначеній квартирі відповідачем не провадилася у повному обсязі. Проаналізувавши зазначений розрахунок заборгованості, суд приходить до висновку, що заборгованість по оплаті наданих послуг з опалення в сумі 28371, 61 грн. утворилася за період з 01.02.2021 до 01.03.2024.

Суд визнає правильним наданий позивачем розрахунок суми заборгованості по оплаті наданих послуг з теплопостачання, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам.

Закріплена в пункті 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника також покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 по справі № 761/32712/17.

Суд визнає правильним надані позивачем розрахунки заборгованості за спожиті послуги з опалення за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 01.02.2021 до 01.02.2022, та 3 % річних та інфляційних втрат за період з 01.02.2021 до 01.02.2022, які відповідають встановленим законодавством порядку і тарифам.

Згідно з п. 11 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхнє приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги.

Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог постанови КМУ від 21 серпня 2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються ОКП «ДТКЕ» споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами з 01 жовтня 2020 року складає 26,42 грн. з ПДВ; з 01 жовтня 2021 року складає 33,74 грн. для споживачів, які мешкають у будинках, обладнаних вузлами обліку теплової енергії, та 23,04 грн. для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії. Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі.

Таким чином, заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01 лютого 2021 року до 01 березня 2024 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 складає 876,81 грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Щодо посилання відповідача у відзиві на Постанову КМУ № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (зі змінами згідно з постановами КМУ № 390 від 21.04.2023 та № 1405 від 29.12.2023) як на підставу для відмови у позові, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз.3 п.1 Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (зі змінами згідно з постановами КМУ № 390 від 21.04.2023 та № 1405 від 29.12.2023) забороняється стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби тощо).

Оскільки суду не надано доказів на підтвердження надання ОСОБА_1 ОКП «Донецьктеплокомуненерго» у паперовій або електронній формі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або інших документів, що підтверджують його відсутність у житловому будинку, в якому він є споживачем послуг, то підстави для застосування наведених вище положень Постанови КМУ № 206 відсутні. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що вищенаведеною нормою встановлена заборона стягнення заборгованості для певного кола осіб, але не заборонено її нарахування.

Слід також зазначити, що судом не приймаються доводи відповідача про перенесення розгляду справи до завершення дії воєнного стану в Україні, оскільки вважає, їх безпідставними та такими, що спрямовані на затягування розгляду справи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд визнає правильним наданий позивачем розрахунок суми заборгованості по оплаті наданих житлово-комунальних послуг, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам. Відповідачем, в свою чергу, заперечень або інших доводів та доказів стосовно суми боргу суду не надано.

Проаналізувавши встановлені по справі конкретні обставини, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з вини відповідача порушено виконаннязобов`язань з оплати використаних послуг з опалення, внаслідок чого за період з 01.02.2021 по 01.02.2024 включно, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заподіяно шкоду із несплати у повному обсязі щомісячних платежів у сумі 28371,61 грн., яка підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Окрім того, з відповідача слід стягнути заборгованість за абонентське обслуговування у сумі 876,81 грн., 3 % річних у сумі 28,94 грн. та втрати від інфляційних процесів у сумі 106,65 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2024 року складає 3028,00 грн. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд», тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 2422,40 грн. (3028 х 0,8), який сплачений позивачем та підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно в сумі 35,00 грн., що підтверджується квитанцією № MKUS-QR3F-F8UE від 15 листопада 2023 року, та витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі на суму 42,00 грн., на підтвердження чого надано фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 02 квітня 2024 року на загальну суму 588 грн. та загальною кількістю відправлених пакетів документів 14 штук (588 грн. : 14 = 42,00 грн.), тому ці витрати слід стягнути з відповідача на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 322, 509, 526, 625, 627, 629 Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги з теплопостачання, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду невідомі, на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» , р/р НОМЕР_3 , номер рахунка: 00, код банку 320371, заборгованість за теплову енергію за період з 01.02.2021 до 01.03.2024 в сумі 28371 (двадцять вісім тисяч триста сімдесят одна) грн. 61 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду невідомі, на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» , р/р НОМЕР_3 , номер рахунка: 00, код банку 320371, за період з 01.02.2021 до 01.02.2022 втрати від інфляційних процесів в сумі 106 (сто шість) грн. 65 коп. та 3% річних в сумі 28 (двадцять вісім) грн. 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду невідомі, на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» код ЄДРПОУ 03337119, р/р НОМЕР_3 , номер рахунка: 00, код банку 320371, заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.02.2021 до 01.03.2024 в сумі 876 (вісімсот сімдесят шість) грн. 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду невідомі, на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» , р/р НОМЕР_3 , номер рахунка: 00, код банку 320371, витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду невідомі, на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» , р/р НОМЕР_3 , номер рахунка: 00, код банку 320371, поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції у розмірі 42 (сорок дві) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду невідомі, на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» , р/р НОМЕР_3 , номер рахунка: 00, код банку 320371, витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у розмірі 35 (тридцять п`ять) грн. 00 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений 28 червня 2024 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко