Справа № 215/2205/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

за участю: секретаря - Бугрим К.О.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

28.04.2023 АК КБ «Приватбанк» звернулось до суду з даною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що згідно укладеного договору №б/н від 13.05.2011 відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач вважає, що Умови та Правила надання банківських послуг були прийняті і погоджені відповідачем в момент підписання анкети-заяви, тому щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, банк керується Умовами та Правилами надання банківських послуг, де зазначено, що банк має право за власної ініціативи змінювати кредитний ліміт. Відповідно до Тарифів обслуговування кредитних карток та Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати пеню та штрафи. Заборгованість відповідача станом на 04.04.2023 становить 41883,12 грн. і складається з наступного: 39905,88 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 1977,24 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Представник відповідача адвокат Філоненко В.В. в судове засідання не з`явилась, 14.07.2023 надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що листом Торгово-промислової палати України повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереробної сили), а тому дана обставина є підставою для звільнення її від відповідальності за порушення умов договору. Крім того, на теперішній час відповідач ОСОБА_1 перебуває в Польщі, а тому позбавлена можливості виконувати свої зобов`язання, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову (а.с.99-100).

31.07.2023 представник позивача надав відповідь на відзив в якій вказує, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до умов кредитного договору у 10-ти денний термін не повідомила позивача про настання форс-мажорних обставин, а також не надала доказів важкого фінансового становища з моменту першого порушення умов кредитного договору та має змогу різними доступними їй шляхами здійснювати погашення заборгованості (а.с.111-113).

Заперечення на відповідь на відзив відповідачем не надано.

09.11.2023 позивач подав до суду заяву в якій зменшив позовні вимоги, у зв`язку з чим просить стягнути з позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 35643,76 грн. (а.с.118).

Дану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.05.2011 АТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банківських послуг складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у анкеті-заяві (а.с.21-47).

Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту не виконує, має заборгованість перед позивачем, яка станом на подачу заяви про зменшення розміру позовних вимог 09.11.2023 становить 35643,76 грн.

Наявність заборгованості та її розмір не спростовувались відповідачам під час розгляду справи, а тому дані обставини приймаються судом та не потребують доказування.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, відповідач ОСОБА_1 своєчасно та належним чином свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів не виконала, суд вважає, що позовні вимоги в підлягають задоволенню.

Водночас, суд відхиляє доводи представника відповідача, що введення в Україні воєнного стану є форс-мажором та підставою для звільнення відповідача ОСОБА_1 від відповідальності за прострочення зобов`язання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як видно зі змісту заяви про зменшення позовних вимог (а.с.118), позивач АК КБ «Приватбанк»просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 лише заборгованість за тілом кредиту, в той час як жодних вимог про стягнення коштів, у зв`язку з простроченням відповідачем зобов`язання (штраф, пеня) позивачем не заявлялось.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, оскільки позов задоволено, суд вважає необхідним відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 12, 43, 49, 141, 259 ч.6, 263-265, 268, 273, 274 ч.4 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.05.2011 в розмірі 35643,76 грн. та судовий збір у розмірі 2684 грн., а всього 38327,76 грн.

Повне рішення складено 11.06.2024.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішенняапеляційну скаргу безпосередньо в Дніпровський апеляційний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: