КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №761/1956/20 Головуючий у суді І інстанції: Притула Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Дуб С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Шестакової Юлії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року про встановлення способу виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року до суду першої інстанції надійшла зазначена заява в якій заявник просив встановити спосіб виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26.09.2022 року зі змінами внесеними постановою Київського апеляційного суду від 07.02.2024 року у справі №761/1956/20, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя 1/2 виділених спільних грошових коштів у сумі 663 374,86 грн.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.09.2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» про поділ спільного майна подружжя задоволено частково, а саме в порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 07.02.2024 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення різниці вартості майна скасовано та ухвалено в цій частині нове, яким в порядку поділу майна подружжя виділено ОСОБА_1 спільних грошових коштів у сумі 663374,86 грн.

13.03.2024 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у даній справі, однак судом не встановлено спосіб виконання грошової вимоги, тому заявник звернулась до суду з даною заявою та вказала, що встановлення такого способу виконання рішення суду як стягнення суми не змінить по суті рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року у заяві ОСОБА_1 про встановлення способу виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26.09.2022 року, зміненого постановою Київського апеляційного суду від 07.02.2024 року, відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, адвокат Шестакова Юлія Володимирівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким встановити спосіб виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року у справі № 761/1956/20 (із змінами, внесеними постановою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року), шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя 1/2 виділених спільних грошових коштів у сумі 663 374,86 грн.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги посилалась на ст. 435 ЦПК України та вважала, що посилання суду першої інстанції про відсутність доказів від виконавця про неможливість виконання судового рішення є таким. Що не відповідають закону, оскліьки встановлення способу виконання рішення суду можливо не лише в межах відкритого провадження, оскільки ні статею 435 ЦПК України, ні статею 33 Закону України «Про виконавче провадження» такої вимоги не містить.

Вважає, що встановлення способу виконання рішення суду, шляхом стягнення з ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя на користь ОСОБА_1 виділених спільних грошових коштів у сумі 663 374,86 грн не змінить по суті рішення суду.

18 липня 2024 року до Київського апепеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника відповідача - адвоката Падалько Ольги Юріївни, в якому просила апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення способу виконання рішення, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що запропонований ОСОБА_1 спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1-3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 435 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (ступінь вини відповідача у виникненні спору, щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст.16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому, у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2018 року у справі № 2-749/11/2229 роз`яснив, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого ст.16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі абсолютної неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Але під час зміни способу та порядку виконання рішення, суд не може змінювати саме рішення по суті.

На стадії виконання рішення суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог.

У постанові Верховного Суду від 11 серпня 2022 року у справі №П/811/269/17 вказано, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Встановлено, що звертаючись з позовною заявою, з врахуванням заяви від 10.02.2021 року, позивачка ОСОБА_1 просила суд:

-визнати за позивачем право особистої власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

-стягнути з відповідача на користь позивача різницю вартості майна в розмірі 51 414,61 грн. (різниця між вартістю квартири АДРЕСА_1 та вартістю сплачених коштів забезпечувального платежу за новозбудовану квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.09.2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» про поділ спільного майна подружжя задоволено частково, а саме в порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . В позові ОСОБА_1 про стягнення різниці вартості майна відмовлено.

Представник ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі, зокрема просила, в порядку поділу майна подружжя виділити ОСОБА_1 1/2 спільних грошових коштів у сумі 663 374,86 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 07.02.2024 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року в частині відмови у задоволенні в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «КрісталЕссет Менеджмент» про стягнення різниці вартості майна скасовано та ухвалено в цій частині нове, яким в порядку поділу майна подружжя виділено ОСОБА_1 спільних грошових коштів у сумі 663 374,86 грн.

13.03.2024 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у даній справі.

Звертаючись до суду першої інстанції з заявою про встановлення способу виконання рішення заявниця посилалась на те, що судом не встановлено спосіб виконання грошової вимоги.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні та заявником не надано доказів на підтвердження наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у разі задоволення заяви про встановлення способу виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя виділених спільних грошових коштів у сумі 663 374,86 грн, фактично змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений ст.16 ЦК України.

Також суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, не встановлено та заяввником не надано відповідних доказів.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що в матеріалах справи відсутня заява заявника про виправлення описки в постанові Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення способу виконання рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що встановлення способу виконання рішення суду, шляхом стягнення з ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя на користь ОСОБА_1 виділених спільних грошових коштів у сумі 663 374,86 грн не змінить по суті рішення суду, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки на стадії виконання рішення суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки зводяться до незгоди заявника з оскаржуваною ухвалою та не є підставою для скасування законної і обґрунтованої ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, і правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Шестакової Юлії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено «11» жовтня 2024 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.В. Кулікова

В.І. Олійник