ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/969/17Головуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В.
Провадження № 22-ц/817/359/24 Доповідач - Хома М.В.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

21 червня 2024 р. м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуюча - Хома М.В.

суддів - Костів О. З., Храпак Н. М.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області на заочне рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05.11.2020 року у цивільній справі за позовом приватного підприємства "Гарт Плюс" до Тернопільської обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В

30 травня 2024 року (зареєстровано судом 31 травня 2024 року) Тернопільська районна державна адміністрація Тернопільської області (далі - Тернопільська РДА), яка не брала участі у розгляді справи через систему "Електронний суд" подала апеляційну скаргу на заочне рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05.11.2020 року, пропустивши строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 10.06.2024 року апеляційну скаргу Тернопільської РДА Тернопільської області залишено без руху, надано строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, для звернення із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, вказавши поважні підстави для його поновлення.

На виконання вимог указаної ухвали, 19.06.2024 року Тернопільською районною військовою адміністарцією подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану та наявності обставин непереборної сили.

20.06.2024 року представник ПП "Гарт Плюс" адвокат Авдєєнко В.В. через систему "Електронний суд" подав заперечення з приводу поданої Тернопільською районною військовою адміністарцією заяви. Зазначив, що про оскаржуване судове рішення у даній справі. Тернопільській РДА було відомо щонайменше з 24.11.2023 року у зв`язку із поданням ПП "Гарт Плюс" до господарського суду Тернопільської області позовної заяви про стягнення безпідставно набутого майна, в тексті якої містилося посилання на рішення Теребовлянського районного суду від 05.11.2020 року та копія якого була надіслано Тернопільській РДА.

Тому вважає, що наведені Тернопільською РВА причини пропуску строку апеляційного оскарження не заслуговують на увагу.

Колегія суддів дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі, заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, виходячи із наступного.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Відповідно до приписів ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: зокрема, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

У випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку судам необхідно враховувати те, що поважними є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву (скаргу) у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Вирішуючи чи з поважних причин пропущено певний процесуальний строк, суд у кожному конкретному випадку оцінює усю сукупність обставин, надаючи відповідну оцінку.

Таким чином, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати вмотивовані підстави.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка і Шереметьєв проти України», № 17160/06 та № 35548/06).

У справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року ЄСПЛ роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Тернопільською районною військовою адміністарцією констатовано, що про оскаржуване рішення скаржник дізнався під час розгляду справи №921/756/23 за позовом ПП "Гарт Плюс" до Тернопільської РДА, Микулинеської селищної ради про визнання недійсним договору оренди землі та стягнення безпідставно одержаних коштів, та із повний його текстом Тернопільська РДА ознайомилось 8 лютого 2024 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Однак, апеляційну скаргу Тернопільською районною військовою адміністарцією подано 30 травня 2024 року, тобто поза межами тридцятиденного строку з моменту ознайомлення з повним текстом оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи зазначене, Тернопільська районна військова адміністрація мала об`єктивну можливість оскаржити рішення суду протягом тридцятиденного строку з моменту ознайомлення з повним текстом оскаржуваного рішення суду, однак вказаним процесуальним правом не скористалася у строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Щодо посилання Тернопільської РВА на те, що на території України введено воєнний стан, то апеляційний суд враховує правові висновки, зроблені Верховним Судом із вказаного питання.

Так, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, які містять в постанові від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22) зазначено : «п.47 Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.».

Таким чином, сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки, у зв`язку із запровадженням такого, не може вважатись поважною причиною пропуску цих строків.

Щодо посилання Тернопільської РВА на наявності обставин непереборної сили.

Визначення обставин непереборної сили міститься в Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні».

Відповідно до положень ч.2 ст.14-1 вказаного вище закону Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Разом з тим, в поданій апелянтом заяві не міститься обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку із виникненням обставин непереборної сили.

Тернопільська ОВА формально зазначивши про введення на території України воєнного стану та посилаючись на обставини непереборної сили, не навела жодних доводів, яким чином введення воєнного стану перешкоджало подати апеляційну скаргу у тридцятиденний строк, починаючи з 8 лютого 2024 року.

Також не зазначено, які саме обставини непереборної сили та в який спосіб спричинили пропуск строку апеляційного оскарження, починаючи із 8 лютого 2024 року.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження рішення суду, а тому вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області на заочне рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05.11.2020 року

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області на заочне рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05.11.2020 року у цивільній справі за позовом приватного підприємства "Гарт Плюс" до Тернопільської обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуюча Хома М.В.

Судді: Костів О.З.

Храпак Н.М.