Справа № 577/2733/24
Провадження № 2/577/827/24

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 червня 2024 року м. Конотоп
Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого судді Галян С.В.
за участю секретаря судового засідання Іваненко Н.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, мотивуючи тим, що згідно рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 листопада 2011 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. На підставі зазначеного вище рішення суду виданий виконавчий документ № 2-1781/2011 від 14 грудня 2011 року, який станом на дату звернення до суду перебуває на виконанні в Конотопському відділі державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Донька проживає разом з нею та фактично перебуває на її утриманні, адже тих коштів, що сплачує відповідач не вистачає навіть на самі необхідні речі та продукти харчування. З часу винесення рішення про стягнення аліментів рівень життя значно виріс, в державі війна, ціни зросли, витрати на утримання доньки суттєво збільшилися. Відповідач додаткової допомоги не надає. Він на даний час є військовослужбовцем ЗСУ, отримує достойне грошове забезпечення. Інших осіб, яких по закону відповідач повинен утримувати немає. Тому прохає змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача визначивши їх в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Юсан І.О. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує (а.с. 24).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлений про час, місце та дату розгляду справи належним чином (а.с. 22, 23). Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подав. За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення.
Оскільки позивач не заперечує заочному розгляду справи, про що зазначив у поданій заяві, справу на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних доказів.
Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05.06.2024 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання (а.с. 20).
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження якої, вони вказані батьками (а.с. 7).
Згідно рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 листопада 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 03 листопада 2011 року (а.с. 10). На даний час неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та навчається у 8 класі Конотопського ліцею № 13 (а.с. 8, 9, 11).
Виконавчий документ № 2-1781/2011 виданий Конотопським міськрайонним судом Сумської області 14 грудня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 400 грн. аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на виконанні в Конотопському відділі державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 12).
Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст. 181,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, які регламентують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). При цьому, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.
Судом встановлено, що після ухвалення рішення суду від 30 листопада 2011 року, матеріальний стан позивача змінився. Це обумовлене ростом цін в Державі, безумовно аліменти в сумі 400 грн. не можуть покривати навіть необхідних витрат на утримання дитини.
В свою чергу, суд приймає до уваги те, що відповідач працездатний.
З урахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини, пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, принципу законності та враховуючи, що обов`язок матеріально утримувати дитину є як у матері, так і у батька, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів є розумним, законним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дитини.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст. 180-183, 192 СК України, ст.ст. 12,13,76-80, 141, 258, 259, 264, 265, 268,354,355 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 листопада 2011 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 03.11.2011 року (справа № 2-1781/2011 рік).
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набранням рішенням суду законної сили і до досягнення донькою повноліття.
Виконавчий лист 2-1781/2011 рік виданий Конотопським міськрайонним судом Сумської області 14 грудня 2011 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття - відкликати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять ) грн. 20 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Відповідач: ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).
Суддя Галян С. В.