Справа № 577/988/24
Провадження № 2/577/477/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Кузнєцовій О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Конотопської міської ради Сумської області, третя особа: Державна інспекція архітектури та містобудування України про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на самочинно збудований гараж «М1», площею 25,1 кв.м., котельну «Л1», площею 5,3 кв.м, лазню «Ж1», площею 20,1 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 . Свої вимоги обгрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.10.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 651, він є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на це майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 16954690. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.10.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 653, він є власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:049:0002, площею 0,0714 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на це майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 16954815. У 2020 - 2021 роках ним за власні кошти та без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт до Державної інспекції архітектури та містобудування України на земельній ділянці з кадастровим номером :04:049:0002, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , було побудовано гараж «МІ», площею 25,1 кв.м., котельню «Л1», площею 5,3 кв.м., лазню «Ж1», площею 20,1 кв.м. З того часу і по теперішній час він відкрито і безперервно користується вказаними об`єктами нерухомого майна за цільовим призначенням, хоча в експлуатацію дані будівлі не здав. На даний час постало питання щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна та прийняття їх в експлуатацію. 21.12.2023 року він звернувся до відділу містобудування та архітектури Конотопської міської ради Сумської області щодо видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки :04:049:0002 на об`єкт будівництва реконструкція існуючого гаража, будівництво лазні та котельні в АДРЕСА_1 , однак йому було відмовлено, оскільки гараж, лазня та котельня уже побудовані, а тому надання будівельного паспорта є неможливим. Враховуючи вищевикладене, він змушений звернутися до суду щодо визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 36).

Відповідач Конотопська міська рада Сумської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 17).

Третя особа Державна інспекція архітектури та містобудування України в судове засідання не з`явилася, про час, день розгляду спрви повідомлена належним чином (а.с. 32).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрованого в реєстрі за № 651 від 12.10.2016 року серії НВТ № 853477 вбачається, що ОСОБА_2 передала у власність, а ОСОБА_1 прийняв у власність житловий будинок АДРЕСА_1 . Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Романенком О.М. 12.10.2016 року (а.с. 7, 8).

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 70772527 від 18.10.2016 року вбачається, що житловий будинок, загальною площею 92,2 кв.м., житловою площею 52,9 кв.м., розташований у АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с. 9).

Згідно копії договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі за № 653 від 12.10.2016 року серії НВТ № 853479 вбачається, що ОСОБА_2 передала у власність, а ОСОБА_1 прийняв у власність земельну ділянку площею 0,0714 га кадастровий номер :04:049:0002, що розташований по АДРЕСА_1 . Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Романенком О.М. 12.10.2016 року (а.с. 10, 11).

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 70773056 від 18.10.2016 року вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :04:049:0002 площею 0,0714 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівеь і споруд, розташована у АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с. 12).

Згідно копії листа відділу містобудування та архітектури Конотопської міської ради Сумської області від 08.01.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки :04:049:0002 на об`єкт будівництва Реконструкція існуючого гаража, будівництво лазні та котельні в АДРЕСА_1 (а.с. 13).

З копії технічного паспорта замовником якого є ОСОБА_1 , довідки характеристики, виданих КП Конотопським МБТІ № 9672 від 22.1.2024 року, вбачається, що житловий будинок садибного типу з господарчо-побутовими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 , складається з: А1-1 - житлового будинку, загальною площею 91,6 кв.м, житловою площею 48,1 кв.м, В1 літньої кухні, Е1 - вбиральні, Ж1 -лазні, 31 - альтанки, И1 навіса, К1 - навіса, Л1 - котельні, М1 гаража, № 1-2 огорожи, № 3 водогону (а.с. 14 - 17).

Згідно копії звіту № 272 від 23.01.2024 року наданого ФОП ОСОБА_3 про проведення технічного обстеження стану лазні «Ж1», котельні «Л1», гаражу «М1» по АДРЕСА_1 вбачається що, конструкції знаходяться у задовільному стані. Аварійна ситуація відсутня. Існуюче розташування конструкцій відповідає будівельним, санітарним нормам та вимогам щодо забезпечення пожежної безпеки (а.с. 18, 19).

З копій розписок від 13.12.2023 року, наданих ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які є власниками суміжної земельної ділянки з кадастровим номером :04:049:0016, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що самовільні будівлі нежитлових будівель їх права не порушують (а.с. 20, 21).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудовано з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Саме такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1328цс15, а також Верховним Судом у постановах: від 18 лютого 2019 року у справі № 308/5988/17-ц, провадження № 61-39346св18, від 20 березня 2019 року у справі № 202/3520/16-ц, провадження № 61-16770св18.

Отже зважаючи на те, що будівництво об`єктів було здійснено позивачем у 2020-2021 роках, на належній йому на підставі договору купівлі-продажу земельній ділянці, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, тому вказане нерухоме майно є самочинно збудованим.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати наявним спір про право.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Державної інспекції архітектури та містобудування України з приводу прийняття об`єктів в експлуатацію.

Згідно копії витягу з реєстру будівельної діяльності єдиної державної електронної системи у сфері будівництва ІУ85 вбачається, що Державною інспекцією архітектури та містобудування України, відмовлено у декларації про готовність об`єкта будівництва до експлуатації самовільно збудованих: лазні «Ж1», котельні «ЛІ», гаражу « НОМЕР_1 » на земельній ділянці з кадастровим номером :04:049:0002, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Отже, позивач позбавлений можливості вирішити питання щодо прийняття в експлуатацію самочинно збудованого гаража, що свідчить про наявність спору про право.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно ч. 2, 5 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 (далі - Порядок № 461), у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що власник земельної ділянки може набути право власності на зведений ним об`єкт, який має статус самочинно збудованого, лише за наявності одночасно таких умов, як рішення суду про визнання права власності на самочинно збудований об`єкт та можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Позивач на даний час не має реальної можливості отримати проектну та дозвільну документацію на будівництво об`єкта, який вже існує.

Разом з тим, пунктом 10 Порядку № 461 прямо передбачено можливість прийняття в експлуатацію самочинно збудованого об`єкта у випадку визнання права власності на нього за рішенням суду. Тобто рішення суду про право власності на такий об`єкт є передумовою та підставою реалізації процедури прийняття його в експлуатацію.

Суд також звертає увагу, що зазначеною Постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461 затверджено форму Декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду (Додаток 5).

Тим же пунктом 10 вищезазначеного Порядку № 461 визначено процедуру технічного обстеження самочинно збудованих об`єктів, щодо яких наявне рішення суду про визнання права власності. Зокрема зазначено, що технічне обстеження проводиться суб`єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України «Про архітектурну діяльність» одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат (далі - виконавці).

Технічне обстеження включає такі етапи: попереднє (візуальне) обстеження об`єкта, у тому числі огляд і фотографування об`єкта та його конструктивних елементів, виконання обмірів, визначення класу наслідків (відповідальності) об`єкта, аналіз проектної та іншої технічної документації (за наявності); детальне (інструментальне) обстеження об`єкта, у тому числі визначення параметрів і характеристик матеріалів, виробів та конструкцій, із залученням фахівців відповідної спеціалізації та атестованих лабораторій (за необхідності).

Якщо етапи технічного обстеження об`єкта, що проводилося, не збігаються з названими етапами, зазначаються фактично пройдені етапи технічного обстеження.

Не дозволяється проведення технічного обстеження виключно за фотографіями, відеозаписами, кресленнями чи іншими документами без візуального огляду об`єкта.

На підставі інформації, отриманої під час технічного обстеження, з урахуванням виду, складності, технічних та інших особливостей об`єкта, проведених заходів, передбачених цим пунктом, а також даних технічного паспорта, проектної та іншої технічної документації на об`єкт (за наявності) виконавець проводить оцінку технічного стану об`єкта та створює з використанням Реєстру будівельної діяльності (e-construction.gov.ua) звіт про проведення технічного обстеження об`єкта з метою визначення можливості або неможливості його надійної та безпечної експлуатації у разі визнання судом права власності на самочинно збудований об`єкт.

Аналіз змісту положень пункту 10 Порядку № 461 дає підстави для висновку, що лише попереднє підтвердження судом права власності певної особи на самочинно збудований об`єкт є необхідною та достатньою підставою для реалізації процедури прийняття такого об`єкта в експлуатацію.

Разом з тим, саме лише рішення суду про визнання права власності на самочинно збудований об`єкт не є підставою для його експлуатації за відсутності висновку щодо визначення можливості його надійної та безпечної експлуатації.

Таким чином, визнання судом права власності на певний об`єкт самочинного будівництва лише констатує юридичний зв`язок конкретної особи з вже існуючим майном.

Рішення суду з цього питання не замінює собою та не відміняє прийняття такого об`єкта в експлуатацію, а лише дозволяє розпочати передбачену законодавством України процедуру, не визначаючи наперед її результат.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що позивач є власником земельної ділянки, на якій розташоване самочинно збудоване ним нерухоме майно, земельна ділянка була відведена для цієї мети, таке будівництво не порушує права інших осіб, нерухоме майно придатне для безпечної експлуатації, на теперішній час єдиним способом захисту своїх особистих майнових прав для позивача є спосіб визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, з послідуючим прийняттям його в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 375, 376 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудований гараж «М1», площею 25,1 кв.м., котельну «Л1», площею 5,3 кв.м, лазню «Ж1», площею 20,1 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Конотопська міська рада Сумської області, м. Конотоп Сумської області, пр. Миру, 8, код ЄДРПОУ: 24006881

Третя особа: Державна інспекція архітектури та містобудування України, 01133, м. Київ вул. Л.Українки, 26, .

Суддя Буток Т. А.