Провадження № 22-ц/4808/1046/24
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
У Х В А Л А

28 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Василишин Л. В., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Валько Богдан Ігорович, на рішення Івано-Франківського міського суду від 24 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про скасування наказу про звільнення, поновлення позивача на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та визнання протиправних дій,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 24 травня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про скасування наказу про звільнення, поновлення позивача на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та визнання протиправних дій.

26 червня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Валько Б. І., через систему «Електронний Суд» подав до Івано-Франківського апеляційного суду апеляційну скаргу на вказане рішення.

Апеляційна скарга не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту третього частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З матеріалів апеляційного оскарження встановлено, що заявником до скарги не додано квитанції про оплату судового збору.

Натомість у апеляційній скарзі заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, заявник звільнений від сплати судового збору в частині вимог про поновлення на роботі.

Крім того, згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входить основна заробітна плата та додаткова.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року в справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21) вказала, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений частиною другою статті 235 КЗпП України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений статтею 117 КЗпП України, мають різну правову природу.

Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України, позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.

Таким чином, заявник звільнений від сплати судового збору також і в частині вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За таких обставин клопотання заявника щодо звільнення від сплати судового збору в частині вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі пункту 1 частини першої та пункту 6 частини другої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не підлягає вирішенню, оскільки заявник звільнений на підставі Закону.

Разом з цим, під час розгляду справи у вересні 2023 року ОСОБА_1 змінив позовні вимоги і заявив нову вимогу про визнання протиправними дії відповідача щодо обмеженя можливості здійнення тебелювання. Законом не передбачено звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви в цій частині позовних вимог, тому в частині зазначеної позовної вимоги заявнику необхідно сплатити судовий збір.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент пред`явлено нові позовні вимоги) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2 684,00 грн.

Відповідно до підпункту шостого пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Отже, за подання апеляційної скарги в частині вимоги про про визнання протиправними дії відповідача щодо обмеженя можливості здійнення тебелювання заявник має сплатити судовий збір у розмірі 1 288,32 грн (2 684 * 0,4*150 % * 0,8)

Судовий збір має бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач: ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Ів.-Фр./ 22030101, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку - UA0009612, наявність відомчої ознаки: «80» Апеляційні суди, назва суду: Івано-Франківський апеляційний суд.

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» необхідно зазначити: *;101;__________(ідентифікаційний номер, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначити паспортні дані); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача). Платіжний документ направити в апеляційний суд.

Як передбачено положеннями статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

З о гляду на вищенаведене апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Валько Богдан Ігорович, на рішення Івано-Франківського міського суду від 24 травня 2024 року залишити без руху. Надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У випадку невиконання у встановлений строк вказаних вимог апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Василишин