ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8261/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

у липні 2024 року ТОВ "Коллект Центр" звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 24 грудня 2020 року між ТОВ "Слон Кредит" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 455848, відповідно до умов якого ТОВ "Слон Кредит" надало ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 18750,00 грн на строк 365 днів з кінцевим терміном повернення - 24 грудня 2021 року, із передбаченими умовами нарахування процентів за користування кредитом. 30 червня 2021 року між ТОВ "Слон Кредит" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 30-06/2021, відповідно до якого до ТОВ "Вердикт Капітал" перейшло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за кредитним договором № 455848. 10 січня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" було укладено договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого до ТОВ "Коллект Центр" перейшло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за кредитним договором № 455848. У зв`язку із порушенням позичальником ОСОБА_1 умов кредитного договору, у нього виникла заборгованість, яка становить 33 984, 11 грн, з яких: 18750,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14590,92 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 547,65 грн - інфляційні збитки, 95,54 грн - 3% річних від суми боргу. Наразі позивач просить суд стягнути на свою користь із відповідача зазначену суму боргу, суму сплаченого судового збору - 3028 грн, витрати понесені позивачем на правову допомогу - 9000 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 липня 2024 року позовну заяву було передано для розгляду судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 06 серпня 2024 року

Відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному демографічному реєстрі, відповідач ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 20 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками у справі двічі направлялася відповідачу на адресу його місця реєстрації: АДРЕСА_1 , проте конверти повернулися до суду без вручення адресату, з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 24 грудня 2020 року між ТОВ "Слон Кредит" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 455848, відповідно до умов якого: сума кредиту - 18750,00 грн, строк дії кредиту - 365 днів - до 24 грудня 2021 року; процентна ставка фіксована, за перший день користування кредитом - 25% в день (9125% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) і до кінця строку надання кредиту - 85% річних; мета кредиту - споживчі потреби; орієнтована річна процентна ставка на дату укладення договору 124,74% річних.

Договір містить анкетні дані та підпис ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною першою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно пункту 2.1 договору № 455848 від 24 грудня 2020 року, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 15000,00 грн на користь споживача за реквізитами вказаними у договорі; у розмірі 3750,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 договору.

Згідно п.3.5 договору, сплата процентів за перший день користування кредитом здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає товариству утримувати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу.

Відповідно до копії платіжного доручення № 4113 від 24 грудня 2020 року ТОВ «Слон Кредит» перерахувало на рахунок, зазначений договорі, як рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 15000,00 грн, призначення платежу: UA0218223/перерахування коштів згідно договору № 455848 від 24.12.2020 ОСОБА_1 ). Без ПДВ.

Отже, вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав, а саме надав відповідачу кредитні кошти у загальному розмірі 15000,00 грн на умовах передбачених договором.

Відповідачем не заперечувався та не спростовувався факт отримання від позивача кредитних коштів.

30 червня 2021 року між ТОВ "Слон Кредит" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 30-06/2021, відповідно до якого ТОВ " Слон Кредит " відступає, а ТОВ "Вердикт Капітал" приймає права вимоги до боржників, зокрема і до боржника ОСОБА_1 , за договором позики № 455848 від 24 грудня 2021 року.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 01 липня 2021 року до договору факторингу № 30-06/2023, ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 455848 в сумі 25612,33 грн, з яких:

18750,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

6862,33 грн - сума заборгованості за відсотками;

10 січня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" було укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступає а ТОВ "Коллект Центр" приймає права вимоги до боржників, зокрема і до боржника ОСОБА_1 за договором позики № 455848.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 10 січня 2023 року до договору факторингу № 10-01/2023, ТОВ "Коллект Центр" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 455848 в сумі 33984,11 грн, з яких:

18750,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

14590,92 грн - сума заборгованості за відсотками;

643,19 грн - відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачена ст. 625 ЦК України.

Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Відповідно до частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за кредитним договором перед ТОВ "Слон Кредит" чи сплата такої ТОВ "Вердикт Капітал" чи позивачу після укладання договорів факторингу.

Таким чином, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 455848 від 24 грудня 2020 року.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд доходить висновку про укладеність договору позики між відповідачем та ТОВ "Слон Кредит", невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги.

Відповідно до статті 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 33 984,11 грн, з яких 18750,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 14 590,92 грн - заборгованість за відсотками, 547, 65 грн - інфляційні збитки, 95,54 грн - 3% річних від суми боргу.

Відповідно до статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Щодо суми розміру тіла кредиту, яка підлягає стягненню, суд зазначає наступне.

Як зазначалося, відповідно до умов кредитного договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 15000,00 грн на користь споживача за реквізитами вказаними у договорі; у розмірі 3750,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 договору.

З матеріалів справи вбачається, що первісним кредитором було надано позичальнику кошти саме у розмірі 15 000, 00 грн, про що свідчить копія платіжного доручення № 4113 від 24 грудня 2020 року, натомість сума 3750,00 грн були першочергово вирахувані із суми тіла кредиту на користь товариства, на підставі умов, зазначених у договорі, як сплата відсмотків за перший день користування кредитом.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню сума 18750 грн як тіло наданого позивачем кредиту.

Щодо суми нарахованих процентів, суд зазначає слідуюче.

Умовами договору передбачено, що строк договору становить 365 днів, процентна ставка фіксована, за перший день користування кредитом - 25% в день (9125% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) і до кінця строку надання кредиту - 85% річних.

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору.

Відповідно до статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Умовами договору передбачено, що строк дії договорору становить 365 дні.

Згідно розрахунку заборгованості сформованого ТОВ "Слон Кредит" вбчається, що заборгованість за тілом кредиту становить 18 750,00 грн, заблоргованість за відсотками нарахованими у відповідності до умов договору станом на 24 грудня 2021 року, тобто станом на останній день дії строку договору складає 9635,99 грн.

Таким чином розмір процентів у сумі 14 590,92 грн, які буди нараховані фактором ТОВ "Вердикт Капітал", та відповідно до договору факторинку № 10-01/2023 право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Коллект Центр" підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 9635, 99 грн, тобто в межах втроку дії договору - станом на 24 грудня 2021 року.

Вбачається, що ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 18750,00 грн та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 24 грудня 2020 року по 24 грудня 2021 року, що відповідно до розрахунку ТОВ "Слон Кредит" складає 9635, 99 грн.

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору.

Таким чином, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 18750,00 грн та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 24 грудня 2020 року по 24 грудня 2021 року 9635,99 грн, що загалом складає 28 385,99 грн, є доведеною та підлягає задоволенню.

Статтями 1046, 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 1048 та частини 1 статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17.

Таким чином, позивач, відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця були відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентах за користування позикою після сплину 365 днів кредитування є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Стосовно вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 95,54 грн. та інфляційних втрат в розмірі 547,65 грн, суд зазначає наступне.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем не враховано пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, з огляду на вказану норму ЦК України, а також з урахуванням того, що договір факторингу відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за договором позики був укладений 01 січня 2023 року, тобто після початку введення воєнного стану в Україні, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме щодо стягнення з відповідача коштів за договором позики №455848 від 24 грудня 2020 року у розмірі 28 385, 99 грн, з яких: 18750 грн - заборгованість за тілом, 9635, 99 грн - заборгованість за відсотками.

Разом з тим позивач просив стягнути з відповідача витрати понесені ним на правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень договору №07-06/2024 про надання правової допомоги від 07 червня 2024 року, укладеного між ТОВ "Коллект Центр" та АО "Лігал Ассістанс", клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Розділом 4 договору передбачений порядок здійснення розрахунків, зокрема, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками договору.

Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги № 512 від 01 липня 2024 року, сторони погодили надання наступних правових послуг Адвокатським об`єднанням Товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 : надання усної консультації з вивченням документів - 3000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 6000 грн.

Згідно витягу з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 05 липня 2024 року, сторони погодили надання наступних правових послуг Адвокатським об`єднанням Товариству у відповідності до заявок на надання юридичної допомоги за наступним списком: надання усної консультації з вивченням документів - 3000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 6000 грн

Вбачається, що згідно платіжної інструкції № 044676000 від 12 липня 2024 року, ТОВ "Коллект Центр" перерахувало на рахунок АО "Лігал Ассістанс" кошти у розмірі 200000,00 грн, призначення платежу: надання правової допомоги згідно договору № 07-06/2024 від 07.06.2024 про надання правової допомоги.

Отже, адвокатом надано суду докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, що вказана категорія справ не є складною та існує чисельна усталена судова практика щодо розгляду аналогічних справ, враховуючи, що подання таких позовів, зокрема від імені ТОВ "Коллект Центр" не є одиничним випадком, що відповідно не потребує значного часу для професійного адвоката для складання позовної заяви, враховуючи її зміст, обґрунтування, викладені обставини, долучені докази, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з огляду на розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу, складність даної справи та ціну позову, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, суд визначає вартість наданих послуг у розмірі 4000,00 грн, та, враховуючи те, що позовні вимоги були задоволені частково, вимога в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню у розмірі 3340,80 грн.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України.

Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2529,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за договором позики № 455848 від 24 грудня 2020 року у розмірі 28 385, 99 грн, з яких сума кредиту - 18750,00 грн, сума відсотків - 9635, 99 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2529,20 грн та витрати понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 3340,80 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , місцезнаходження:м. Київ, вул. Мечнікова, 3, оф. 306 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: К.В. Шаповалова