Справа № 697/2356/24
№ пров. 2-о/697/107/2024
У Х В А Л А

18 листопада 2024 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Деревенський І.І., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Канівська міська рада Черкаської області про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю заявниці.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали цивільної справи розподілені в провадження судді Деревенського І.І..

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, позовна заява повинна відповідати вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Перевіривши позовну заяву, встановлено що вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У своїй заяві заявник визначив заінтересованими особами свою матір та Канівську міську раду Черкаської області.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для майбутнього оформлення спадкових прав.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, а також який юридичний факт породжує для заявника встановлення родинних відносин між фізичними особами (ч.2 ст. 315 ЦПК України).

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності відсутності неоспорюваних прав.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (далі- Постанова) вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В п. 3 вище вказаної Постанови зазначено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим конкретною статтею про зміст заяви. Якщо в заяві не зазначено з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

У заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Тобто за змістом даної статті суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

У справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин заявник повинен подати суду не тільки відмову органу, що видав документ про внесенні виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини, але і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для них юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право.

Разом з тим, підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від обставин.

Окрім того, заявлена вимога також є передчасною, оскільки живі громадяни не позбавлені права змінити своє ім`я, в тому числі прізвище, одержавши нову тимчасову посвідку на проживання.

З тексту заяви та поданих документів, на час звернення до суду вбачається, що і заявник, і її матір є живими, і не йдеться про право заінтересованої особи на спадщину після заявника.

До того ж заявник не вказує, що матір зверталася до органів міграційної служби та відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про виправлення помилки у паспортному документі (Тимчасова посвідка на проживання) та/або внесення змін до актового запису про своє народження, народження дитини, тощо.

За таких обставин, заявник має додатково обґрунтувати підстави звернення до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту родинних відносин (визнання материнства, батьківства по відношенню до дитини при відсутності актового запису про народження, та реєстрацію дитини).

В свою чергу, суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, подальший рух позовної заяви неможливий і позивачу слід надати строк до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 258, 260 ,261 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Канівська міська рада Черкаської області про встановлення факту родинних відносин, -залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали суду в установлений строк, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. І. Деревенський