Справа № 536/2125/24
Провадження № 2/536/1133/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі: головуючої судді Баранської Ж.О., за участю секретаря судового засідання Бегми С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кременчук за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Костюкевич Н.В. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрованого 12 серпня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 262, видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Підставою для розірвання шлюбу позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життя. З травня 2024 року припинили фактичні шлюбні відносини та спільне господарство не ведуть, проживають окремо, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Також вказано, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить їхнім інтересам.

Подружжя має спільних дітей, доньку ? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй прізвище ОСОБА_5 .

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі № 536/2125/24 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача адвокат Костюкевич Н.В. та позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

У зв`язку із неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом установлено, що шлюб між сторонами у цій справі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 12 серпня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 262.

У шлюбі подружжя має спільних дітей, доньку ? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 08 вересня 2012 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області серії НОМЕР_2 , актовий запис № 1034 та доньку ? ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 01 квітня 2017 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області серії НОМЕР_3 , актовий запис № 344.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями статті 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За змістом позовної заяви, позивач займає категоричну позицію щодо розірвання шлюбу, заперечує будь-яку можливість для примирення з відповідачем.

Суд вважає за необхідне зазначити, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, що підтвердилося і тим, що з часу відкриття провадження у справі сторони не примирилися.

З`ясувавши дійсні підстави позову про розірвання шлюбу, ураховуючи, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно із частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вважає за можливе після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 1 211,20 грн.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 265, 268, 273, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12 серпня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 262 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ) між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1 211,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інформація про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_2 .

СуддяЖ. О. Баранська