Справа № 462/1594/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Мельник А.-В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

27 лютого 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лазор Андрій Олегович подав до суду позов, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивачки 12324,00 доларів США та понесені судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.06.2022 між позивачкою та відповідачем був укладений договір позики, згідно з яким ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 6500,00 доларів США під 10% місячних з кінцевою датою повернення 31.12.2022. Окрім цього, 01.10.2022 між позивачкою та відповідачем був укладений договір позики, згідно з яким ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 5825,00 доларів США під 2% місячних з кінцевою датою повернення 31.12.2022. Однак станом на 26.02.2024 грошові кошти за договорами позики не повернуто. За наведених обставин, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С. від 25.03.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного законодавства.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С. від 04.07.2024 постановлено розглядати справу у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін.

На підставі розпорядження керівника апарату №76/24/В від 25 вересня 2024 року було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 вересня 2024 року справу розподілено та передано головуючій судді Палюх Н.М.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М. від 26.09.2024 прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, проте представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивачки участі, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву не подав.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач покликається як на підставу своїх вимог, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Судом встановлено, що 01.06.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно з яким ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 позику у розмірі 6500,00 доларів США під 10% місячних, з кінцевою датою повернення 31.12.2022 /а.с.5/. Факт отримання коштів за цим договором підтверджується розпискою ОСОБА_2 про отримання ним коштів у розмірі 6500,00 доларів США /а.с.5 зворотній бік/.

Окрім цього, 01.10.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно з яким ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 позику у розмірі 5825,00 доларів США під 2% місячних, з кінцевою датою повернення 31.12.2022 /а.с.6/. Факт отримання коштів за цим договором підтверджується розпискою ОСОБА_2 про отримання ним коштів у розмірі 5825,00 доларів США /а.с.6 зворотній бік/.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також встановлено, що ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання за договорами позики не виконав по сьогоднішній день.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц зазначила, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Зважаючи на те, що згідно договорів позики від 01.06.2022 та 01.10.2022 відповідач ОСОБА_2 отримав від позивачки грошові кошти в доларах США, він зобов`язаний повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у доларах США, що становить 12325,00 доларів США.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості за договорами позики від 01.06.2022 та 01.10.2022 у розмірі 12325,00 доларів США.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в користь позивачки судовий збір в розмірі 4726 грн 98 коп.

Керуючись ст. ст. 11, 202, 207, 526, 530, 610, 612, 629, 639, 1046-1049 ЦК України, ст.2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 12 325 /дванадцять тисяч триста двадцять п`ять/ доларів США.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4726 грн 98 коп судового збору.

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 листопада 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: