Справа № 367/4190/17
Провадження №2/367/163/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

29 квітня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Яцуна А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Головного сервісного центру МВС Бережної Т.Л.,

представника відповідача Державної податкової служби України Цатуряна Е.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Головного сервісного центру МВС, Державної митної служби України, Державної податкової служби України про визнання права власності на автомобіль, -

в с т а н о в и в :

у провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Головного сервісного центру МВС, Державної митної служби України, Державної податкової служби України про визнання права власності на автомобіль.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 придбав транспортний засіб марки BMW 630, кузов НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою рахунком серія НОМЕР_3 . Попереднім власником транспортного засобу був ОСОБА_3 . На даний час реєстрацію транспортного засобу марки BMW 630, кузов НОМЕР_1 скасовано, що порушує право власності позивача на зазначений транспортний засіб.

Зазначає, що стосується пред`явлення належним чином оформленої вантажної митної декларації, то така є обов`язковою передумовою для реєстрації транспортного засобу за особою, яка придбала його за кордоном.

ОСОБА_2 додає, що він придбав автомобіль, який вже був зареєстрований на території України, відтак жодного відношення до його розмитнення не мав. При скасуванні державної реєстрації відсутній факт, що спірний автомобіль був зареєстрований за позивачем на підставі знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин, фіктивних чи підроблених документів або такий, що розшукується правоохоронними органами України в зв`язку з угоном чи крадіжкою.

Стверджує, що з метою надання можливості ОСОБА_2 у повному обсязі реалізовувати гарантовані та охоронювані законом повноваження власності щодо належного йому транспортного засобу він змушений звернутись до суду.

У зв`язку із зазначеним, просив суд: визнати за ОСОБА_2 добросовісним набувачем транспортного засобу марки BMW 630, кузов НОМЕР_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на транспортний засіб марки BMW 630, кузов НОМЕР_1 ; зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС в Київській області зареєструвати за ОСОБА_2 транспортний засіб марки BMW 630, кузов НОМЕР_1 ; стягнути з ОСОБА_3 всі судові витрати.

В подальшому ОСОБА_2 було змінено позовні вимоги, в яких останній просив: визнати за ОСОБА_2 право власності на транспортний засіб марки BMW 630, кузов НОМЕР_1 .

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Регіонального сервісного центра МВС в Київській області про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на автомобіль.

10 квітня 2018 року від представника Регіонального сервісного центра МВС в Київській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідно до книги обліку зареєстрованих транспортних засобів центру ДАІ з обслуговування м. Буча та Ірпінь при УДАІ ГУМВС України в Київській області, 19 березня 2011 року було проведено реєстрацію транспортного засобу BMW 630, кузов НОМЕР_1 привезеного із-за кордону за громадянином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із видачею державних номерних знаків НОМЕР_4 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . 19 травня 2011 року в Центрі ДАІ вищезазначений автомобіль було знято з обліку для реалізації та видано номерні знаки для разових поїздок 10АТ4913. 02 листопада 2011 року співробітниками Управління державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Київській області було проведено перевірку законності проведення реєстраційних операцій транспортного засобу BMW 630, кузов НОМЕР_1 та прийнято рішення про скасування реєстраційної операції відповідно до абзацу 3 пункту 40 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів країни від 07.09.1998 № 1388, (у редакції від 12.08.2011 р.), у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів, складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в підрозділах Державтоінспекції, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, працівники підрозділів Державтоінспекції оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до органів внутрішніх справ для подальшого проведення перевірки. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідними поясненням надсилаються до митних органів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби. Від 22 листопада 2011 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 19.03.2011 виданого Центром ДАІ рахується в розшуку. Матеріали, які стали підставою для реєстрації та зняття з обліку автомобіля знищені, відповідно до ст. 203 Наказу МВС від 10.01.2014 № 5 «Про затвердження Переліку документів, що створюються під час діяльності органів внутрішніх справ, навчальних закладів, підприємств та закладів охорони здоров`я, до належать до сфери управління МВС України, із зазначенням строків зберігання документів», документи (довідки-рахунки), посвідчення митниці, вантажні митні декларації, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, нотаріально завірені документи), на підставі яких проводились реєстрація, перереєстрація та зняття з обліку транспортних засобів зберігається терміном 3 роки. Тому надати матеріали, до стали підставою для реєстрації, а в подальшому зняття з обліку транспортного засобу BMW 630, кузов НОМЕР_1 неможливо. Повідомили, що відповідно до підсистеми «Митні документи» ЄДР МВС станом на 23 березня 2018 року транспортний засіб BMW 630, кузов НОМЕР_1 в митному відношенні не оформлювався.

05 вересня 2018 року протокольною ухвалою залучено до справи в якості відповідача Державну митну службу України.

06 грудня 2018 року протокольною ухвалою залучено до участі у справи в якості відповідача Державну фіскальну службу України.

16 травня 2019 року від Державної фіскальної служби України на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що за інформацією, яка міститься в базах даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи органів доходів і зборів не значиться інформація про оформлення у вільний обіг на митній території України транспортного засобу BMW VIN № НОМЕР_1 . Водночас згідно наявних форм обліку (Диспетчер ЗМК та Пасажирського пункту пропуску) вбачається, що транспортний засіб марки BMW 663 VIN № НОМЕР_1 , державний номерний знак Німеччини НОМЕР_5 , був ввезений на митну територію України 16.01.2010 по смузі руху зелений коридор» митного посту «Тиса» Чопської митниці громадянином ОСОБА_4 , що проживав в Німеччині за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до частини 2 та 6 МК України канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор» звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового тримання порядку переміщення товарів через митний кордон України. Таким чином, транспортний засіб марки BMW663 VIN WBAEB71030CV00687 не був оформлений в митному режимі імпорт, відповідно, встановлені на імпорт такого товару митні платежі в обсязі і порядку, визначеному законодавством, сплачені не були. У зв`язку з зазначеним, у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 просить відмовити.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. прийнято до свого провадження справу № 367/4190/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Київській області, Державної митної служби України, Державної фіскальної служби України про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на автомобіль у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_5 у відставку.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21 вересня 2021 року витребувано із Державної митної служби України наступну інформацію та документи: інформацію про те, чи був ввезений ПП «Авто-час» автомобіль BMW 630, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 (транзитний номер АТ 4913) на територію України на підставі ВМД №401004/9/009495 від 12.09.2009, якщо так, то надати належним чином завірені всі наявні документи, що пов`язані із ввезенням даного автомобіля; інформацію про те, чи проходив митне розмитнення автомобіль BMW 630, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 (транзитний номер АТ 4913) на території України на підставі ВМД №401004/9/009495 від 12.09.2009, якщо так, то надати належним чином завірені всі наявні документи, що пов`язані із розмитненням даного автомобіля.

10 січня 2022 року на виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 21 вересня 2021 року Державною митною службою України надано витребувану інформацію.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 вересня 2023 року замінено у цивільній справі №367/4190/17 відповідача Державну фіскальну службу України на її правонаступника - Державну податкову службу України.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2023 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Державної митної служби України, Державної податкової служби України про визнання права власності на автомобіль, призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 березня 2024 року замінено відповідача у порядку процесуального правонаступництва по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Державної митної служби України, Державної податкової служби України про визнання права власності на автомобіль з Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на Головний сервісний центр МВС в особі регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області.

19 березня 2024 року від представника Державної податкової служби України надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просив постановити ухвалу про виключення Державної податкової служби України зі складу Відповідачів по справі № 367/4190/17 як неналежного Відповідача.

17 квітня 2024 року від ГОЛОВНОГО СЕРВІСНОГО ЦЕНТРУ МВС надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що зважаючи, що у позові йдеться про визнання права власності на автомобіль, то між Позивачем та ГСЦ МВС не існує будь-яких цивільно-правових відносин, тобто ГСЦ МВС не є особою, яка не визнає, порушує або оспорює право Позивача на транспортний засіб. Таким чином, у зв`язку із зазначеним, просить у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 в частині вимог до Головного сервісного центру МВС у справі № 367/4190/17 відмовити повністю.

Представника позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав викладених в позові.

Представника відповідача Головного сервісного центру МВС Бережна Т.Л. просила відмовити в задоволенні позовних вимог щодо Головного сервісного центру МВС.

Представника відповідача Державної податкової служби України Цатурян Е.В. просив відмовити в задоволенні позовних вимог щодо Державної податкової служби України.

Вивчивши матеріали справи та надані докази, заслухавши учасників справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був власником транспортного засобу марки BMW 630 кузов НОМЕР_1 , 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Відповідно до копії Книги обліку зареєстрованих транспортних засобів центру ДАІ з обслуговування м. Буча та Ірпінь при УДАІ ГУМВС України в Київській області, 19 березня 2011 року було проведено реєстрацію транспортного засобу BMW 630, кузов НОМЕР_1 вивезеного із-за кордону за громадянином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із видачею державних номерних знаків НОМЕР_4 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

19 травня 2011 року в Центрі ДАІ автомобіль марки транспортного засобу BMW 630, кузов НОМЕР_1 , було знято з обліку для продажу, а також видано номерні знаки для разових поїздок 10АТ4913.

Відповідно до копії довідки -рахунку серії НОМЕР_3 від 17 листопада 2015 року, ОСОБА_2 придбав автмобіль марки BMW 630 кузов НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 вартістю 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень.

Реєстраційні операції з транспортними засобами в Україні здійснюються відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 (далі - Порядок).

Пунктом 8 вказаного Порядку протягом тривалого часу передбачалося, що документами, які підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема, довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

18.11.2015 року прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 941 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів», яка набрала чинності 19.11.2015 року, якою внесено зміни до наведеного Порядку.

Відповідно до п. 8 Порядку документами, які підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, є: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем; договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений за результатами прилюдних торгів (аукціону) або електронних торгів, за яким продавцем виступає Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. При цьому, такого документа, як довідка-рахунок, тепер немає в цьому переліку.

Водночас, вказані зміни в законодавстві в частині порядку державної реєстрації не можуть порушувати право власності позивача на рухоме майно, яке набуто на законних підставах.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ст. 41 Конституції України).

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справі «Буланов та Купчик проти України» від 09 грудня 2010 року, яке набуло статусу остаточного 09 березня 2011 року вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), N 48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II).

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 13 травня 1980 року в справі Артіко проти Італії (п. 35), рішення від 30 травня 2013 року в справі Наталія Михайленко проти України (п. 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Статтею 16 ЦПК України визначено, що кожна має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням наведеного, встановивши фактичні обставини справи, надавши належну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, оскільки позивач правомірно набув право власності на транспортний засіб марки BMW модель 630, кузов НОМЕР_1 , 2008 року випуску та на даний час не має можливості зареєструвати дане право в державному реєстрі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 334 ЦК України). На відміну від нерухомого майна, ЦК України не передбачено переходу права власності на рухоме майно за наслідком державної реєстрації переходу права на підставі правочину, навіть якщо реєстрація рухомого майна є обов`язковою, виходячи з нормативного регулювання (частина четверта статті 334 ЦК України).

Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух», державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків, встановлена відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 за №1388 (надалі - Порядок №1388), а також Інструкцією про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформленні і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 за №379 (надалі - Інструкція №379).

Пунктами 2, 3 Порядку №1388 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що він є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Пунктом 8 Порядку №1388 визначено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, які посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (надалі по тексту також - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Вказаним пунктом Порядку №1388 передбачений вичерпний перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, які мають ідентифікаційні номери.

Такими є, поряд з іншими, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

Згідно абзаців 20, 21 пункту 8 Порядку №1388, для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах МВС, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

За змістом пункту 33 Порядку №1388 перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

При перереєстрації транспортних засобів у разі зміни їх власників зняття з обліку таких транспортних засобів не проводиться.

У разі перереєстрації транспортного засобу свідоцтво про реєстрацію підлягає заміні на загальних підставах (пункт 39 Порядку №1388).

Відповідно до пункту 4.8 Глави 4 Інструкції №379 перереєстрація транспортного засобу у разі зміни їх власників проводиться на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу. Зняття з обліку такого транспортного засобу не проводиться. Попередньо видані свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічні паспорти) вилучаються та долучаються до матеріалів перереєстрації.

Одними з підстав державної реєстрації права власності на транспортний засіб є укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин (пункт 8 Порядку №1388).

Таким чином, зважаючи, що у позові йдеться про визнання права власності на автомобіль, то між ОСОБА_2 та Головним сервісним центром МВС, Державною податковою службою України не існує цивільно-правових відносин, тобто Головний сервісний центр МВС та Державна податкова служба України не є особами, які не визнають, порушують або оспорююють право ОСОБА_2 на транспортний засіб, крім того, ОСОБА_2 до позовної заяви не долучено доказів, які б доводили наявність таких правовідносин. Отже, у розрізі позовних вимог до Головного сервісного центру МВС, Державної податкової служби України вбачається, що ОСОБА_2 обрано спосіб захисту порушеного, на його думку, права, який суперечить закону, а тому такі позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. З огляду на зазначене, у задоволенні позовної вимоги до Головного сервісного центру МВС, Державної податкової служби України про визнання права власності на транспортний засіб BMW 630 кузов НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) НОМЕР_2 випуску слід відмовити

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 12, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Головного сервісного центру МВС, Державної митної служби України, Державної податкової служби України про визнання права власності на автомобіль задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) право власності на транспортний засіб марки BMW модель 630, кузов НОМЕР_1 , 2008 року випуску.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного сервісного центру МВС, Державної податкової служби України відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня оголошення вступної та резолютивної його частин.

Суддя Ю.В. Кравчук