Справа № 953/5156/24
19 листопада 2024 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Власової Ю.Ю.
секретар судового засідання Іоненко С.Р.
учасники справи:
представник позивача ОСОБА_2 ,
відповідач ОСОБА_3 ,
треті особи - Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з позовом, яким просить позбавити відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Також, позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат у справі.
Участь у справі сторін.
У судове засідання позивач та її представник, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися, додавши до позовної заяви клопотання про розгляд справи за відсутності.
У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання у порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності не надав, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.
Уповноважені представники третіх осіб: Служби у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися. Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надав клопотанняпро розгляд справи за відсутності.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Рух справи.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2024 закрито підготовче провадження у цивільній справі, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
08.11.2008 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 2536, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 08.11.2008.
У шлюбі у подружжя народився спільний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04.07.2014 у справі № 640/4860/14-ц, шлюб між сторонами розірвано.

З моменту розірвання шлюбу відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, не виконує покладені на нього законом обов`язки, не бере матеріальної та жодної іншої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання сина та його розвитку вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача.

Станом на сьогоднішній день ОСОБА_3 перебуває у Російській Федерації, намірів виховувати свого сина ОСОБА_4 не має.

Відповідач тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні ОСОБА_4 , не цікавиться станом його здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, що у свою чергу є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Таке ставлення відповідача до дитини не відповідає інтересам останнього, оскільки може сприяти виникненню у нього невірного уявлення про правильні сімейні цінності.

Крім того, під час розгляду справи про розірвання шлюбу, судом встановлено, що однією з причин розпаду сім?ї є зловживання відповідачем спиртними напоями.

Також, ОСОБА_3 , перебуваючи на території Російської Федерації неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство, появу в громадських місцях у п`яному вигляді та вживання наркотичних засобів.

Зазначена поведінка відповідача жодним чином не може сприяти формуванню у свідомості сина еталону особи батька, що порушує право дитини зростати та розвиватися у благополучному та безпечному середовищі.

Як установлено судовим розглядом, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає разом з матір`ю, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , де створені належні умови для проживання та всебічного розвитку дитини (акт обстеження умов проживання від 08.07.2024).

Згідно з інформацією адміністрації КНП «Міська дитяча поліклініка № 23» від 05.07.2024, де неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває під спостереженням фахівців поліклініки з народження, амбулаторні прийоми лікаря неповнолітній відвідує у супроводі матері та/або бабусі, комунікацію з приводу стану здоров`я дитини підтримує мати. Батько хлопчика - ОСОБА_3 , до фахівців поліклініки не звертався, станом здоров`я сина не цікавився.

Згідно з інформацією адміністрації Аерокосмічного ліцею на базі Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «ХАІ» від 03.06.2024, де з 01.09.2022 навчається неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період навчання вихованням сина опікувалася мати, ОСОБА_1 .

Відповідно до наданих платіжних інструкцій, плату за навчання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснює мати дитини, ОСОБА_1 .

Згідно письмового висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 31.07.2024 № 307, на підставі ст.ст. 19, 164 СК України в інтересах дитини, Департамент служб, який діє від імені органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, передбачені ст.ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції що захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно із ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива за умови свідомого нехтування батьками своїми обов`язками.

Також, у відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права . Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України).

Керуючись статтями 13, 80, 293, 294, 310-314 ЦПК України, ст. ст. 207, 208, 211, 224 СК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 судові витрати в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа - Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради: м. Харків, вул. Чернишевська, 55.

Третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради: м. Харків, вул. Чернишевська, 55.

Суддя Ю.Ю. Власова