Справа № 539/1850/24
Провадження № 2/539/727/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Просіної Я.В.,

за участі секретаря судового засідання Левченко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову вказала, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 12 листопада 2011 року, який було зареєстровано Духівською сільською радою Лубенського району, актовий запис №02. Від шлюбу спільних дітей не мають. Подружні відносини між позивачкою та відповідачем фактично припинені, у зв`язку з тим, що вони не зійшлися характерами та поглядами на життя та сімейні відносини. Протягом останніх п`яти років сторони проживають окремо. Спір про поділ майна відсутній.

10 травня 2024 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду.

У судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, враховуючи заяви позивача та відповідача, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 23 жовтня 2020 року, між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб 12 листопада 2011 року, місце державної реєстрації Духівська сільська рада Лубенського району, актовий запис №02(а.с.9).

Як вбачається із позовної заяви, подружнє життя сторін не склалося. Подружні відносини між позивачкою та відповідачем фактично припинені, у зв`язку з тим, що вони не зійшлися характерами, поглядами на життя та сімейні відносини. Протягом останніх п`яти років сторони проживають окремо. Спір про поділ майна відсутній.

Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка.

Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність до оточуючих, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 206, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного Кодексу України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 листопада 2011 року Духівською сільською радою Лубенського району, актовий запис №02.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 змінити прізвище « ОСОБА_4 » на дошлюбне - « ОСОБА_5 ».

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Я.В.Просіна