Справа № 619/144/24
Провадження № 2-о/643/133/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Семенової Я.Ю.,

присяжних - Тулупової Л.В., Міроненко Н.Г.,

з участю секретаря судового засідання - Кашуби Ю.Г.,

за участю:

представника особи стосовно якої розглядається заява - адвоката Ткачова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - опікунська рада при Дергачівській міській військовій адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки, -

у с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , установити над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку, призначити її, ОСОБА_1 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що ОСОБА_2 є її рідною сестрою, їх батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4 померли. Посилалася, що 03 серпня 1985 року вона уклала шлюб з ОСОБА_5 , після чого змінила прізвища на « ОСОБА_6 ». 23 листопад 1993 року вона уклала шлюб з ОСОБА_7 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_8 ». Зазначила, що її сестра ОСОБА_2 є інвалідом дитинства, постійно проживає з нею, ОСОБА_1 , своїх дітей та сім`ї в ОСОБА_2 немає. Посилалася, що з 1988 року її сестра є особою з інвалідністю ІІ групи, інвалідність призначена останній безстроково. ОСОБА_2 є непрацездатною, вона не має можливості самостійно виконувати елементарні речі, не може себе обслуговувати, не вміє розмовляти зі сторонніми людьми, боїться будь-якого спілкування. Увесь необхідний догляд за сестрою здійснює вона, ОСОБА_1 , годує її, виконує санітарні процедури, одягає сестру тощо. Посилалася, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у психіатра в КНП «Дергачівська центральна лікарня», точний діагноз її захворювання їй, ОСОБА_1 , невідомий. Зазначила, що після смерті їх з сестрою батьків вона залишилася єдиною родичкою ОСОБА_2 . Унаслідок захворювання і порушення психічного стану ОСОБА_2 потребує надання їй на побутовому рівні допомоги та догляду, такий догляд вона, ОСОБА_1 , здатна забезпечити для сестри, позаяк вона піклується про сестру, слідкує за станом її здоров`я. Оскільки ОСОБА_2 у силу наявного в неї захворювання не може керувати своїми діями, не може себе повноцінно обслуговувати, вона потребує постійного догляду та встановлення над нею опіки. З огляду на наведене, ОСОБА_1 просить призначити судово-психіатричну експертизу стосовно ОСОБА_2 , визнати останню недієздатною та призначити її, ОСОБА_1 , опікуном ОСОБА_2 .

Аргументи учасників справи

Від представника заінтересованої особи - опікунської ради при Дергачівській міській військовій адміністрації 27 лютого 2024 року через канцелярію суду надійшли пояснення на заяву про визнання особи недієздатною та призначення опікуна. У поясненнях представник заінтересованої особи зазначив, що психічний стан особи, стосовно якої ставиться питання про визнання її недієздатною, обов`язково має бути підтверджений висновком судово-психіатричної експертизи. Розгляд справи просив проводити за відсутності представника заінтересованої особи.

Рух справи

Дергачівський районний суд Харківської області ухвалою від 08 січня 2024 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною передав за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2024 справа №619/144/24 надійшла до провадження судді Московського районного суду м.Харкова Семенової Я.Ю.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 31 січня 2024 року прийняв справу до свого провадження, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами окремого провадження в складі одного судді і двох присяжних. Доручив Харківському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити представника (адвоката) для здійснення захисту прав ОСОБА_2 .

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 29 лютого 2024 року за клопотанням заявника у справі призначив амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручив експертам відділення судово-психіатричної експертизи №18 Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», витребував з Комунального некомерційного підприємства «Дергачівська центральна лікарня» медичну документацію стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку ухвалив направити експертам 18 відділення судово-психіатричної експертизи Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» для проведення експертизи. Провадження у справі зупинив на час проведення експертизи.

14 жовтня 2024 року на адресу Московського районного суду м. Харкова з Харківської Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я» надійшли матеріали справи №619/144/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дергачівської міської ради, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки, без виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2024 року про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланнями на те, що на виклик установи на експертизу ОСОБА_2 до Харківської Філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» не з`явилася.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 17 жовтня 2024 року поновив провадження по справі, призначив справу до розгляду в судовому засіданні, у судове засідання викликав заявника, заінтересованих осіб.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 18 листопада 2024 року, не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, судова повістка, яка направлялася за адресою проживання заявниці повернулася до суду, як неотримана останньою, із позначкою у довідці про причину повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причину неявки заявник суду не повідомила, будь-яких клопотань від заявниці до суду не надходило.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, судова повістка, яка направлялася за адресою проживання заінтересованої особи повернулася до суду, як неотримана останньою, із позначкою у довідці про причину повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою».

Представник особи, стосовно якої вирішується питання про визнання особи недієздатною - адвокат Ткачов В.О. у судовому засіданні посилався на розсуд суду щодо розгляду справи за відсутності належним чином повідомлених про дату, час і місце учасників справи.

Представник заінтересованої особи - опікунської ради при Дергачівській міській військовій адміністрації в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Скористався процесуальним правом на подання пояснень на заяву про визнання особи недієздатною та призначення опікуна. У поясненнях зазначив, що розгляд справи просить проводити за відсутності представника заінтересованої особи.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як убачається з матеріалів справи, судові повістки, які направлялися судом на адресу заявниці ОСОБА_1 та заінтересованої особи ОСОБА_2 , повернулися до суду, як неотримані останніми з позначкою у довідці про причину повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою».

Представник заінтересованої особи скористався процесуальним правом на подання пояснень, у заяві по суті справи зазначив про можливість розгляду справи за відсутності представника Опікунської ради при Дергачівській міській військовій адміністрації.

За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, ураховуючи, що усі учасники справи були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, від заявника та інших учасників справи не надходило клопотань про відкладення розгляду справи, заявниця не повідомила про причини неявки, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності вказаних осіб.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, про що 06 травня 1971 року Русько-Лозівською селищною радою Дергачівського району Харківської області було зроблено відповідний актовий запис за №34. Батьками ОСОБА_2 у свідоцтві про народження записані: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 . Вказані обставини знаходять своє підтвердження копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 06 травня 1971 року, Русько-Лозівською селищною радою Дергачівського району Харківської області (а.с. 13).

Як убачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 16 січня 1968 року Русько-Лозівською селищною радою Дергачівського району Харківської області, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_9 , її батьками записані: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 (а.с. 12).

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу № НОМЕР_3 (серія нечитабельна), виданим 03 серпня 1985 року Русько-Лозівською с/р Дергачівського району Харківської області, 03 серпня 1985 року уклали шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 03 серпня 1985 року зроблено актовий запис за №26. Після укладення шлюбу ОСОБА_9 присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (а.с. 14).

Як це убачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2 від 19 грудня 2923 року, реєстраційний номер №134976589, 03 серпня 1985 року виконавчим комітетом Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області було зареєстровано шлюб, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , про що зроблено актовий запис за №26, після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_9 присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (а.с. 17).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1 від 15 грудня 2923 року, реєстраційний номер №3, 23 листопада 1993 року Русько-Лозівською міською радою Дергачівського району Харківської області було зареєстровано шлюб, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , про що зроблено актовий запис за №27, після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_10 присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » (а.с. 16).

Відтак, своє підтвердження знаходить обставина того, що ОСОБА_1 , заявник у справі, та ОСОБА_2 , особа, стосовно якої вирішується питання щодо визнання її недієздатною, є рідними сестрами.

Відомостей про смерть батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як про це зазначено заявницею у поданій заяві, матеріали справи не містять.

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання №02-22/606 від 10.04.2019, за відомостями Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Відповідно до довідки від 19.08.2022 №6330- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Згідно з довідкою від 21.06.2022 №6330- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Як це убачається з довідки психіатричної ВТЕК серії ВТЕ-6 № 044935 від 22.08.1988, ОСОБА_2 , 1971 року народження, з 01.09.1988 року присвоєно ІІ групу інвалідності безстроково, висновок про умови та характер праці зазначено - непрацездатна (а.с. 15).

Згідно з відомостями оригіналу медичної картки, заведеної Дергачівською поліклінікою (психіатричний кабінет) стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона містить останні відомості щодо огляду ОСОБА_2 лікарем-психіатром станом на 02.04.1999, згідно з якими ОСОБА_2 діагностовано олігофренію в стадії дебільності.

Відомостей про стан здоров`я ОСОБА_2 з 02.04.1999 матеріали справи не містять.

Згідно з листом Харківської Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я» № 446 від 10 жовтня 2024 року, вказана експертна установа повертає матеріали справи №619/144/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дергачівської міської ради, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки, без виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2024 року про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позаяк на виклик установи на експертизу ОСОБА_2 до Харківської Філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» не з`явилася.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Згідно зі статтею 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України).

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу (частина перша статті 298 ЦПК України).

Звертаючись до суду із зазначеною заявою, ОСОБА_1 зазначала, що її сестра є інвалідом дитинства ІІ групи, у силу наявного в неї захворювання не може керувати своїми діями, потребує постійного догляду, не може самостійно забезпечувати догляд за собою. Посилаючись на положення статті 298 ЦПК України, зауважувала, що остаточний висновок про здатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними має бути зроблений судом на підставі висновку судово-психіатричної експертизи.

Водночас, на виклик Харківської Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я» для проведення стосовно ОСОБА_2 амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_11 та ОСОБА_2 не з`явилися, унаслідок чого матеріали справи повернулися до суду без виконання ухвали про проведення стосовно ОСОБА_2 амбулаторної судово-психіатричної експертизи. Відтак, з наведених обставин висновок судово-психіатричного експерта суду надано не було.

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає презумпцію психічного здоров`я.

Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до положень частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно зі статтею 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити, зокрема психічний стан особи.

Порядок проведення судово-психіатричної експертизи затверджено Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року №865, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2018 року за № 719/32171.

Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Об`єктами експертизи є: матеріали цивільної справи, медична документація, аудіовізуальні матеріали та інша інформація про психічний стан особи, відповідно якої проводиться експертиза.

Так, для проведення судово-психіатричної експертизи судом було направлено матеріали даної цивільної справи до експертної установи, витребувана судом з Комунального некомерційного підприємства «Дергачівська центральна лікарня» медична документація стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була скерована до експертної установи. Водночас, у зв`язку з тим, що заявниця не забезпечила присутність ОСОБА_2 для проведення стосовно неї амбулаторної судово-психіатричної експертизи, експертизу проведено не було, матеріали справи було повернуто до суду без виконання ухвали суду про призначення судово-психіатричної експертизи.

Разом з тим, суд звертає увагу, що заявник ОСОБА_1 та особа, стосовно якої вирішується питання про визнання недієздатною, ОСОБА_2 були присутні в судовому засіданні 29 лютого 2024 року, коли судом вирішувалося клопотання заявниці про призначення у справі амбулаторної судово-психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_2 . Копію ухвали про призначення експертизи заявник ОСОБА_1 отримала 29 лютого 2024 року, про що при матеріалах справи міститься розписка (а.с. 56).

Як убачається з матеріалів справи, останні відомості щодо стану здоров`я ОСОБА_2 , які містяться в її медичній карті останньої, мають місце станом на 01 квітня 1999 року, тобто ще 25 років тому. Інших доказів щодо стану здоров`я ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та особа, стосовно якої вирішується питання щодо визнання її недієздатною ОСОБА_2 не з`явилися, судові повістки, які направлялися на адресу проживання вказаних учасників справи, повернулися до суду, як неотримані останніми з позначкою у довідці - «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина перша статті 82 ЦПК України).

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, суд звертає увагу, що справи про визнання особи недієздатною є справами окремого провадження, які мають спеціальний порядок розгляду та вирішення, пов`язаний як з необхідністю захисту інтересів особи, яка не може набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання, так і з необхідністю встановлення психічного стану такої особи.

Згідно з положеннями пункту 2 частини першої статті 105, частини першої стаття 298 ЦПК України призначення експертизи у зазначеній категорії справ є обов`язковим.

З огляду на те, що за обставин, зазначених судом вище, судово-психіатричну експертизу стосовно ОСОБА_2 проведено не було, суд доходить висновку про недоведеність заявлених вимог, а саме, що ОСОБА_2 внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відтак, вимога заяви про визнання ОСОБА_2 недієздатною є такою, що не підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги заяви ОСОБА_1 про встановлення стосовно ОСОБА_2 опіки та призначення ОСОБА_1 опікуном останньої, суд зважає на таке.

За правилами статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина перша статі 60 ЦК України).

З огляду на те, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною, а правилами статті 58 ЦК України закріплено, що опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними, то підстави для призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 відсутні.

Разом з тим, суд зважає на те, що, як це унормовано правилами частини першої статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Водночас, подання органу опіки та піклування про встановлення опіки над ОСОБА_2 суду надано не було.

Ураховуючи наведене вище, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 81, 82, 247, 259, 263-265, 268, 272, 273, 295, 299, 300 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Опікунська рада при Дергачівській міській військовій адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами, відсутніми в судовому засіданні, - з наступного за днем вручення його копії.

Учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 ;

особа, стосовно якої розглядається заява - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 ;

заінтересована особа - опікунська рада при Дергачівській міській військовій адміністрації, місцезнаходження: Харківська область, м. Дергачі, Сумський шлях, буд. 79Б.

Повне судове рішення складено 18 листопада 2024 року.

Суддя: Я.Ю. Семенова

Присяжні: Л.В. Тулупова

Н.Г. Міроненко