Справа № 368/1228/24
Рішення

Іменем України

"03" жовтня 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою та просив встановити факт належності йому архівної довідки КП КМП «Трудовий архів» Кагарлицької міської ради від 24.06.2024 року №153, відповідно до якої зазначено: «В документах архівного фонду КСГП «Відродження» с. Липовець Київської області, а саме: в відомостях відпрацьованого часу та нарахованої заробітної плати за 1990-2000 роки значиться ОСОБА_2 «так у документі» і за цей час роботи йому було нараховано таку кількість людиноднів:» 1990 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 304,0; 1991 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 334,0; 1992 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 303,0; 1993 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 330,0; 1994 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 282,0; 1995 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 294,0; 1996 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 283,1; 1997 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 289; 1999 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» -; 2000 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» -.

Мотивував заяву тим, що він є особою пенсійного віку та має право на призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 роки, та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Позивач має трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_1 від 15.01.1990 року,

якою підтверджується трудовий стаж Заявника, необхідний йому для призначення пенсії за віком в порядку, встановленому чинним законодавством.

Окрім того, трудовий стаж Заявника підтверджується архівною довідкою КП КМП «Трудовий архів» Кагарлицької міської ради від 24.06.2024 року №153. виданої на підставі документів архівного фонду КСГП «Відродження» с. Липовець Київської області, а також історичною довідкою КП КМП «Трудовий архів» Кагарлицької міської ради від 24.06.2024 року №154.

Згідно з довідкою №106 від 20.06.2024 року, виданою Липовецьким старостинським округом №8 Кагарлицької міської ради, Заявник зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 з народження по даний час в місцевості, яку до 01.01.2015 року згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року було віднесено до зони №4 посиленого радіоактивного забруднення.

Отже, Заявник має право на призначення йому пенсії за віком на умовах надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, що передбачено ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі вказаних вище документів, а саме трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 15.01.1990 року, архівної довідки КП КМП «Трудовий архів» Кагарлицької міської ради від 24.06.2024 року №153, історичної довідки КП КМП «Трудовий архів» Кагарлицької міської ради від 24.06.2024 року №154 та довідки Липовецького старостинського округу №8 Кагарлицької міської ради №106 від 20.06.2024 року. Заявник звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення йому пенсії за віком.

Однак, рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області від 10.07.2024 року №85 Заявнику було відмовлено у призначенні пенсії, зокрема, з тієї підстави, що в уточнюючій довідці від 24.06.2024 року №153 зазначено прізвище Заявника « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 », що не відповідає паспортним даним.

У вказаній довідці зазначено, що в документах архівного фонду КСГП «Відродження» с. Липовець Київської області, а саме в відомостях відпрацьованого часу та нарахованої заробітної плати за 1990-2000 роки значиться ОСОБА_2 .

У той же час, згідно з паспортом Заявника серії НОМЕР_2 . виданим Кагарлицьким РВ ГУ МВС України у Київській області 05.01.1998 року, правильним є зазначення імені Заявника ОСОБА_5 , а не ОСОБА_2 , що підтверджується також усіма іншими документами, наданими Заявником та копії яких додані до цієї заяви.

Проте, через зазначення в документах архівного фонду КСГП «Відродження» с.Липовець Київської області та, як наслідок - в уточнюючій довідці від 24.06.2024 року №153, прізвища Заявника « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 », останній не може в установленому законом порядку оформити собі пенсію за віком.

Отже, виникла необхідність у звернення до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме факту належності Заявнику архівної довідки КП КМП «Трудовий архів» Кагарлицької міської ради від 24.06.2024 року №153.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав та просив задоволити.

Представник заінтересованої особи: Головного Управління Пенсійного фонду України в Київській області в судове засідання не з`явився.

Представник заінтересованої особи: Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Судом встановлено, що заявник є особою пенсійного віку та має право на призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 роки, та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Заявник має трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_1 від 15.01.1990 року,

якою підтверджується трудовий стаж Заявника, необхідний йому для призначення пенсії за віком в порядку, встановленому чинним законодавством.

Окрім того, трудовий стаж Заявника підтверджується архівною довідкою КП КМП «Трудовий архів» Кагарлицької міської ради від 24.06.2024 року №153, виданої на підставі документів архівного фонду КСГП «Відродження» с. Липовець Київської області, а також історичною довідкою КП КМП «Трудовий архів» Кагарлицької міської ради від 24.06.2024 року №154.

Згідно з довідкою №106 від 20.06.2024 року, виданою Липовецьким старостинським округом №8 Кагарлицької міської ради, Заявник зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 з народження по даний час в місцевості, яку до 01.01.2015 року згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року було віднесено до зони №4 посиленого радіоактивного забруднення.

Заявник має право на призначення йому пенсії за віком на умовах надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, що передбачено ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі вказаних вище документів, а саме трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 15.01.1990 року, архівної довідки КП КМП «Трудовий архів» Кагарлицької міської ради від 24.06.2024 року №153, історичної довідки КП КМП «Трудовий архів» Кагарлицької міської ради від 24.06.2024 року №154 та довідки Липовецького старостинського округу №8 Кагарлицької міської ради №106 від 20.06.2024 року. Заявник звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення йому пенсії за віком.

Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області від 10.07.2024 року №85 Заявнику було відмовлено у призначенні пенсії, зокрема, з тієї підстави, що в уточнюючій довідці від 24.06.2024 року №153 зазначено прізвище Заявника « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 », що не відповідає паспортним даним.

У вказаній довідці зазначено, що в документах архівного фонду КСГП «Відродження» с. Липовець Київської області, а саме в відомостях відпрацьованого часу та нарахованої заробітної плати за 1990-2000 роки значиться ОСОБА_2 .

У той же час, згідно з паспортом Заявника серії НОМЕР_2 . виданим Кагарлицьким РВ ГУ МВС України у Київській області 05.01.1998 року, правильним є зазначення імені Заявника ОСОБА_5 , а не ОСОБА_2 , що підтверджується також усіма іншими документами, наданими Заявником та копії яких додані до цієї заяви.

Проте, через зазначення в документах архівного фонду КСГП «Відродження» с. Липовець Київської області та, як наслідок - в уточнюючій довідці від 24.06.2024 року №153, прізвища Заявника « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 », останній не може в установленому законом порядку оформити собі пенсію за віком.

Отже, виникла необхідність у звернення до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме факту належності Заявнику архівної довідки КП КМП «Трудовий архів» Кагарлицької міської ради від 24.06.2024 року №153.

У відповідності до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Згідно п. 5 ч. 2ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім 'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім 'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч. 1 ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину: право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦП К факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Враховуючи вищезазначене, слід зробити висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19 (провадження № 61-13847св20), від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18). від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження №61-18230св19).

Враховуючи викладене вище та беручи до уваги, що прізвище Заявника у паспорті та в уточнюючій довідці від 24.06.2024 року №153 не збігаються, то наявні усі підстави для задоволення даної заяви та встановлення факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_3 архівної довідки КП КМП «Трудовий архів» Кагарлицької міської ради від 24.06.2024 року №153, відповідно до якої зазначено: «В документах архівного фонду КСГП «Відродження» с. Липовець Київської області, а саме: в відомостях відпрацьованого часу та нарахованої заробітної плати за 1990-2000 роки значиться ОСОБА_2 «так у документі» і за цей час роботи йому було нараховано таку кількість людиноднів:» 1990 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 304,0; 1991 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 334,0; 1992 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 303,0; 1993 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 330,0; 1994 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 282,0; 1995 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 294,0; 1996 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 283,1; 1997 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 289; 1999 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» -; 2000 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» -.

Керуючись Постановою Пленуму ВСУ від 31 березня 1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 293, 315-319 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_3 архівної довідки КП КМП «Трудовий архів» Кагарлицької міської ради від 24.06.2024 року №153, відповідно до якої зазначено: «В документах архівного фонду КСГП «Відродження» с. Липовець Київської області, а саме: в відомостях відпрацьованого часу та нарахованої заробітної плати за 1990-2000 роки значиться ОСОБА_2 «так у документі» і за цей час роботи йому було нараховано таку кількість людиноднів:» 1990 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 304,0; 1991 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 334,0; 1992 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 303,0; 1993 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 330,0; 1994 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 282,0; 1995 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 294,0; 1996 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 283,1; 1997 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» 289; 1999 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» -; 2000 рік - з початку року відправ. днів «так у документі» -.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України. Повний текст рішення складено 09.10.2024 року.

Суддя В.І. Кириченко