Справа № 346/5496/24
Провадження № 22-ц/4808/1511/24
Головуючий у 1 інстанції Махно Н. В.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Баркова В.М., Бойчука І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Атаманюка Володимира Михайловича на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2024 року, в складі судді Махно Н.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклуванння - Виконавчий комітет Нижньовербізької сільської ради, Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Атаманюк В.М.звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Нижньовербізької сільської ради, Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 11 жовтня 2024 року позовну заяву представника ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Суд зазначив, що позовна заява подана без додержання вимог викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, зокрема до позовної заяви не долучено належно завірений актовий запис про народження дитини, а також відсутні докази сплати судового збору.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 17 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу представник ОСОБА_1 - адвокат Атаманюк В.М. посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказав, що не зважаючи на подане клопотання про усунення недоліків позовної заяви, суд не врахував наведеного та прийняв ухвалу від 17 жовтня 2024 року, відповідно до якої подану в інтересах ОСОБА_1 позовну заяву було повернуто. Так, у оскаржуваній ухвалі від 17 жовтня 2024 року було вказано про те, що недоліки вказані в ухвалі суду усунуто не в повному обсязі.

Проте, на думку представника апелянта, ним виконано вимоги зазначені в ухвалі суду, зокрема зазначено, що у позивача - ОСОБА_1 відсутня сама виписка з актового запису (належним чином засвідчена копія) про народження ОСОБА_3 , оскільки остання народилася за кордоном, а належним чином засвідчена копія актового запису чи свідоцтва про народження дитини знаходиться у матері дитини - ОСОБА_2 , яка є відповідачкою по даній справі.

Вважає, що підстави для визнання заяви неподаною та її повернення були відсутні.

У відповідності до вимог п. 13 ст. 7, п. 6 ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки апеляційні скарги на ухвали суду про повернення заяви позивачеві розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, відповідно до ухвали про залишення позовної заяви без руху від 11 жовтня 2024 року частково усунув недоліки зазначені в вищевказаній ухвалі.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 статті 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 174 ЦПК України).

Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175 і 177 ЦПК України.

У ч.ч. 1, 3 ст. 175 ЦПК України зазначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За змістом статей 13 та 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав позову за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Атаманюк В.М. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Нижньовербізької сільської ради, Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства.

Залишаючи без руху позовну заяву представника ОСОБА_1 , суд виходив із того, що до матеріалів позову не додано належним чином засвідчену копію актового запису про народження дитини, а також відсутній доказ сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали суду 16 жовтня 2024 року представник позивача надіслав до суду клопотання про усунення недоліків позовної заяви, до якого долучив квитанцію про сплату судового збору та вказав, що у позивача відсутній актовий запис про народження дитини, оскільки такий знаходиться в іншій державі, а саме в республіці Молдова, де народилась дитина ОСОБА_3 , а належним чином засвідчена актового запису чи свідоцтва про народження дитини знаходиться у відповідачки, матері дитини - ОСОБА_2 , місце перебування якої позивачу невідоме.

Ухвалою судді Коломийського міськрайонного суду від 17.10.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Суд дійшов висновку, що недоліки, які викладені в ухвалі Коломийського міськрайонного суду від 11 жовтня 2024 року позивачем усунуто частково.

Положення ст. 185 ЦПК України щодо повернення заяви застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху.

За змістом вище наведених норм процесуального закону повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про залишення заяви без руху, можливе лише в тому випадку, коли особа отримала копію відповідної ухвали, але ухилилась від виконання вимог, зазначених в ній.

З огляду на викладене не можна вважати, що позивач, отримавши копію ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, ухилився від виконання зазначених в ній вимог, оскільки на її виконання (у межах встановленого судом строку для усунення недоліків) ним до суду першої інстанції направлено відповідну заяву про усунення недоліків.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, оскільки не долучив оригінал актового запису про народження дитини, чи належним чином завірену копію такого.

Зі змісту позовної заяви та заяви про усунення недоліків вбачається, що позивачем зазначено обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також зазначено, що до матеріалів справи він надав докази, якими, на його думку, ці обставини підтверджуються.

Згідно роз`яснень пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Аналіз наданих сторонами доказів, здійснюється судом при вирішенні справи - спору по суті, а не на стадії вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі, або залишення позову без руху. Позивач виправив недоліки позовної заяви на власний розсуд.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не звернув увагу на те, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, а недоліки, встановлені судом, могли бути усунуті під час підготовчого провадження та дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви позивачеві.

Таким чином, не можна визнати обґрунтованою ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви з зазначених судом підстав.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено право позивача на вільний доступ до правосуддя та постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Атаманюка Володимира Михайловичазадовольнити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2024 рокускасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: В.М. Барков

І.В. Бойчук