Справа № 502/2257/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області,

Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області

про

визнання права власності на спадщину,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадщину.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 .

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки, загальною площею 2,94 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області (земельна ділянка площею 1,7826 га з кадастровим номером :01:001:0345 та земельної ділянки, площею 1,1648 га з кадастровим номером :01:002:0579), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 649964 від 20.07.2007 року з додатками.

Також відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,2212 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0333), що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №912572 від 24.12.2009 року.

Після смерті спадкодавця, позивач прийняв спадщину, як спадкоємець першої черги, оскільки проживав зі спадкодавцем на момент смерті і він подавав в державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, внаслідок чого була відкрита спадкова справа. Між тим, оскільки правовстановлюючі документи на землю були відсутні, то позивачу було рекомендовано нотаріусом звернутись до суду за захистом своїх прав.

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд:

-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 2,94 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області (земельна ділянка площею 1,7826 га з кадастровим номером :01:001:0345 та земельна ділянка площею 1,1648 га з кадастровим номером :01:002:0579) відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 649964 від 20.07.2007 року згідно спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2212 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0333) відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №912572 від 24.12.2009 року згідно спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача, Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого потворно 22.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , актовий запис № 31 від 09.12.1970 року, /а. с. 8/.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 649964, виданого 20.07.2007 року Кілійською райдержадміністрацією вбачається, що ОСОБА_2 на підставі розпорядження Кілійської райдержадміністрації Кілійського району Одеської області від 27.11.2006 року № 690 є власником земельної ділянки площею 2,94 га (земельна ділянка площею 1,7826 га з кадастровим номером :01:001:0345 та земельної ділянки, площею 1,1648 га з кадастровим номером :01:002:0579) у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: Приозерненська сільська рада Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 13, /а. с. 9/

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 912572, виданого 24.12.2009 року Василівською сільською радою Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_2 на підставі рішення Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 10.12.2009 року за № 193-ІІ-V, є власником земельної ділянки площею 0,2212 га (кадастровий номер: :02:001:0333) у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), /а. с. 12/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 02.12.2011 року Виконавчим комітетом Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , /а. с. 7/.

Відповідно до повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1262/01-16 від 30.10.2024 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрита спадкова справа № 401/2013, що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36163446 від 20.12.2013 року, /а. с. 38,44/.

Згідно заяви від 20.12.2013 року за вх. № 729 вбачається, що ОСОБА_1 приймає спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , /а. с. 39/.

Відповідно до довідки за вих. № 594 від 10.10.2012 року, виданої Василівською сільською радою Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 постійно до дня смерті. На день її смерті в будинку постійно проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_1 , 1970 року народження, /а. с. 42/.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документи, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно її право на спадщину підлягають судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 263, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 1233, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 2,94 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області (земельна ділянка площею 1,7826 га з кадастровим номером :01:001:0345 та земельна ділянка площею 1,1648 га з кадастровим номером :01:002:0579) відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 649964 від 20.07.2007 року згідно спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2212 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0333) відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №912572 від 24.12.2009 року згідно спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан