ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (далі ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес») про стягнення страхового відшкодування.

Позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 25 червня 2022року у м. Дніпрі по проспекту Дмитра Яворницького, 2 сталася дорожньо-транспортна пригода-ДТП за участю транспортного засобу «Lexus RX300», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 (винуватець ДТП), і транспортного засобу «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Lexus RX300», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована в ПрАТ «СК Юнівес» згідно поліса № АР/002146979, який діяв на дату ДТП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП підтверджена постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.08.2022 у справі № 201/4086/22.

В результаті ДТП пошкоджено автомобіль позивачки «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим завдані матеріальні збитки.

29 червня 2022року представник ОСОБА_1 направив на електронну пошту ПрАТ «СК «Юнівес» заяву на виплату страхового відшкодування, повідомлення про ДТП, заяву про анулювання всіх попередньо написаних заяв ОСОБА_1 та необхідний пакет документів завірених належним чином, передбачений ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

29 серпня 2022року ПрАТ «СК «Юнівес» виплачене страхове відшкодування у розмірі 78748,58 грн.

17 травня 2023року представник ОСОБА_1 направив на електронну адресу ПрАТ «СК «Юнівес» запит-вимогу щодо доплати страхового відшкодування в розмірі встановленому у висновку експерта ОСОБА_3 № 4207/22 від 27 липня 2022року, складеного на замовлення позивача та попросив надати документи, на підставі яких здійснено розрахунок матеріальної шкоди.

ПрАТ «СК «Юнівес» листом від 23 травня 2023року повідомила, що відсутні підстави для доплати страхового відшкодування.

17 травня 2023року представник ОСОБА_1 направив до НБУ скаргу на дії страховика щодо недоплати страхового відшкодування. НБУ листом від 14 червня 2023року повідомив, що ПрАТ «СК «Юнівес» виплачене страхове відшкодування у розмірі 78 748,58грн за вирахуванням ПДВ. Розмір заподіяної шкоди встановлено оцінювачем ОСОБА_4 у звіті № YD06822. Звіту оцінювача ОСОБА_4 НБУ не направив.

Позивачка не погоджується із розміром страхового відшкодування, вважає, що страховик безпідставно його зменшив на суму ПДВ.

Позивачка виявила бажання отримати страхове відшкодування на рахунок СТО ФОП ОСОБА_5 , про що зазначила у заяві на виплату страхового відшкодування. Страхове відшкодування виплачене відповідачем не на особистий рахунок позивачки, а на рахунок СТО.

Факт ремонту автомобіля підтверджується актом прийому-передач виконаних робіт. Підстав утримувати ПДВ із розміру страхового відшкодування у відповідача не було.

Розрахунок матеріальної шкоди у звіті оцінювача ОСОБА_4 № YD06822 від 25 червня 2022року є невірним. Оцінювачем не враховано всі необхідні запасні частини, які підлягають заміні, а саме: підсилювач лівої панелі задньої вартістю 1882,12 грн., напис виробника вартістю 893,00 грн., маточин кол. заднього лівого/підшипник вартістю 9066,80 грн., ковпак колеса заднього лівого вартістю 1616,50 грн.; зменшено вартість ремонтних робіт: задня частина відновлення геометрії кузова, задня панель, не враховано ремонт панелі підлоги. В подальшому, зменшення вартості ремонтних робіт та не врахування оцінювачем ОСОБА_4 всіх необхідних запасних частин, які підлягають заміні призвело до заниження розміру заподіяної шкоди.

Позивачка звернулася до судового експерта ОСОБА_3 для встановлення розміру збитку заподіяного в результаті пошкодження його автомобіля. Судовий експерт ОСОБА_3 особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб, робив відповідні заміри та фотографії та склав висновок № 4207/22 від 27 липня 2023року, який відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України. Згідно висновку незалежного судового експерта ОСОБА_3 № 4207/22 від 27 липня 2023року вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку встановленому законодавством), колісного транспортного засобу «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 95246,90 грн.

Оскільки, ПрАТ «СК «Юнівес» виплачене відшкодування 78 748,58 грн, сума недоплаченого страхового відшкодування, яка підлягає стягненню із ПрАТ «СК «Юнівес» складає 16 498,32 грн, що розраховується наступним чином: 95246,90 - 78748,58 - 0,00 грн., де 95246,90 грн. - розмір заподіяної шкоди згідно висновку експерта ОСОБА_3 ; 78748,58 грн. - виплачене страхове відшкодування; 0,00 грн. - франшиза.

На підставі викладеного, заявник просила стягнути з ПрАТ «СК «Юнівес» 16 498,32 грн. страхового відшкодування, 2120 грн витрати на оплату послуг експерта та судовий збір.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення страхового відшкодування, задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої наслідками дорожньо-транспортної пригоди 16498,32 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальному розмірі 3193,60 грн. (з них: 1073,60 грн. судовий збір та 2120,00 грн. витрати на експертизу).

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, виклало вимогу про зміну рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивачки недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 16498,32 грн шляхом зменшення його розміру до 8 528,70 грн.

Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 16 498,32 грн, помилково включив до цієї суми ПДВ, оскільки у страховика виник обов`язок відшкодувати шкоду за вирахуванням ПДВ розрахованого на підставі звіту, та після надання доказів ремонту страховик зобов`язаний буде провести доплату податку.

ОСОБА_1 надала суду відзив на апеляційну скаргу в якому не погоджується з доводами відповідача та просила суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку електронного листа і отримання документів в електронному суді.

Сторони у справі у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 червня 2022року у м. Дніпрі по проспекту Дмитра Яворницького, 2 сталася ДТП за участю транспортного засобу «Lexus RX300», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 і транспортного засобу «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Перевірено за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, що постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.08.2022 року у справі № 201/4086/22 визнано винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.13-14).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Lexus RX300», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована в ПрАТ «СК Юнівес» згідно поліса № АР/002146979, що діяв на дату ДТП (а.с.15).

В результаті ДТП пошкоджено автомобіль позивачки «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим завдані матеріальні збитки.

29 червня 2022року представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» із заявою на виплату страхового відшкодування, повідомленням про ДТП разом із доданими документами (а.с.9 - 12).

29 серпня 2022року ПрАТ «СК «Юнівес» виплачене позивачці страхове відшкодування у розмірі 78748,58грн (а.с.16).

17 травня 2023року представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 звернувся на електронну адресу ПрАТ «СК «Юнівес» із запитом про надання документів, на підставі яких оцінено шкоду і доплату страхового відшкодування в розмірі, встановленому у висновку експерта ОСОБА_3 № 4207/22 від 27.07.2022, складеного на замовлення позивачки (а.с.61).

Листом від 23 травня 2023року ПрАТ «СК «Юнівес» повідомлено про відсутність підстав для доплати страхового відшкодування, посилаючись на вимоги п. 36.2. ст. 36 Закону страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У зв`язку з тим, що страховику не вдалось дійти згоди з ОСОБА_1 стосовно розміру страхового відшкодування, ПрАТ «СК «Юнівес» було замовлено оцінку пошкодженого ТЗ, на підставі якої було розраховано та виплачено розмір страхового відшкодування. Оскільки калькуляція у Звіті про оцінку складена з урахуванням ПДВ на запчастини та малоцінні деталі, а виплата відшкодування проводилась на рахунок СТО ФОП ОСОБА_5 , що не є платником ПДВ, при визначенні суми страхового відшкодування суму оціненої шкоди було зменшено на величину ПДВ згідно вимог п. 36.2 ст. 36 Закону та роз`яснення Верховного Суду щодо виплати страховиком ПДВ у складі суми страхового відшкодування. На момент виплати до ПрАТ «СК «Юнівес» зі сторони потерпілої жодних оцінок або експертиз щодо визначення збитку внаслідок пошкодження при ДТП автомобіля TOYOTA COROLLA, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 не подавалось. Відтак, страхове відшкодування ПрАТ «СК «Юнівес» було розраховане і виплачене у повній відповідності то вимог Закону (а.с.62-63).

17 травня 2023року представником ОСОБА_1 до НБУ направлена скарга на дії страховика щодо недоплати страхового відшкодування, на яку НБУ листом від 14 червня 2023року повідомив, що ПрАТ «СК «Юнівес» виплачене страхове відшкодування у розмірі 78748,58грн за вирахуванням ПДВ. Розмір заподіяної шкоди встановлено оцінювачем ОСОБА_4 у звіті № YD06822 (а.с.58-60).

У заяві на виплату страхового відшкодування представником позивачки зазначено про отримання страхове відшкодування на рахунок СТО ФОП ОСОБА_5 (а.с.8).

Факт ремонту автомобіля підтверджений актом прийому-передач виконаних робіт від 09 липня 2022року № 31, підписаним між ФОП ОСОБА_5 і представником позивачки ОСОБА_7 , на суму 95 250,00 грн (а.с.53).

Як вказує позивачка, у звіті оцінювача ОСОБА_4 № YD06822 від 25 червня 2022року, виконаному на замовлення страховика (а.с.64-68), не враховано всі необхідні запасні частини, які підлягають заміні, а саме: підсилювач лівої панелі задньої вартістю 1882,12 грн., напис виробника вартістю 893,00 грн., маточин кол. заднього лівого/підшипник вартістю 9066,80 грн., ковпак колеса заднього лівого вартістю 1616,50 грн.; зменшено вартість ремонтних робіт: задня частина відновлення геометрії кузова, задня панель, не враховано ремонт панелі підлоги.

Судовим експертом ОСОБА_3 оглянутий пошкоджений транспортний засіб, про що складений акт від 14.07.2022 (а.с. 27 30).

На замовлення позивача судовим експертом Дроздовим Ю.В. складений висновок товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ № 4207/22 від 27 липня 2023року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку встановленому законодавством), колісного транспортного засобу «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 95 246,90грн (а.с.17-26).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 16 498,32 грн, суд першої інстанції виходив з того, що вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 95246,90грн, відповідачем сплачено на користь позивачки лише 78748,58 грн, а тому позивачка має право не стягнення недоплаченого страхового відшкодування, з урахуванням ліміту страхової відповідальності за полісом, яка складає 130 000,00 грн та франшизи 0,00 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки недоплаченого страхового відшкодування, проте не може погодитися з розміром такого відшкодування, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала..

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно з поважних причин помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Щодо відшкодування ПДВ.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Приписи Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюють певні умови для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: відшкодовується оцінена шкода, розмір шкоди обмежується лімітом відповідальності, встановленим в полісі (пункт 22.1 статті 22 Закону); розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону); розмір шкоди зменшується на суму франшизи, встановленої в полісі (статті 9,12 Закону).

Відповідно до висновку експерта ОСОБА_3 №4207/22 від 27.07.2022 року:

- вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин КТЗ «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 87 277,28 грн (без урахування ПДВ);

- вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 95 246,90 грн.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ.

Всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (пункт 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таким операціям.

Оскільки при розрахунку розміру нанесеного збитку оцінювачем було враховано ПДВ на запасні матеріали та запасні частини, таким чином даний податок повинен бути віднятий та який буде доплачено після надання документів, що підтверджують ремонт, оплату ремонту та обставини щодо того, що СТО є платником ПДВ.

Якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах.

Водночас, у разі, якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати страхового відшкодування повинен здійснюється без урахування сум податку на додану вартість.

Відтак, страховик не може бути примушений до виплати податку на додану вартість у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума податку нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), в свою чергу, має бути платником податку на додану вартість.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 07 квітня 2021 року у справі № 826/7454/17.

Проте, матеріали справи не містять відомостей, що ФОП ОСОБА_5 є платником ПДВ.

Таким чином, судом першої інстанції при ухваленні рішення про стягнення недоплаченого страхового відшкодування не вираховано ПДВ, як це передбачено Законом України № 1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», внаслідок чого суд безпідставно прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

З наведених мотивів, рішення суду в частині визначеного до стягнення розміру недоплаченого страхового відшкодування слід змінити, зменшивши розмір стягнення з 16498,32 грн до 8 528,70 грн (87 277,28 грн 78 748,58 = 8 528,70).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи (пункт 1 частини першої статті 376 ЦПК України).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина четверта статті 376 ЦПК України).

За положеннями частин першої та тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги висновок апеляційного суду про зміну рішення в частині стягнення недоплаченого страхового відшкодування, стягнутий з відповідача на користь позивачки розмір судового збору підлягає зменшенню з 1 073 грн до 554,99 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог (8 528,70 / 16498,32 х 1073,60 = 554,99).

Також на підставі статті 141 ЦПК України з позивачки ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 288,32 грн.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2024 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої наслідками дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 16 498,32 грн та судового збору в розмірі 1073,60 грн змінити, зменшивши розмір стягнення в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої наслідками дорожньо-транспортної пригоди з 16 498,32 грн до 8 528,70 грн та зменшивши розмір судового збору з 1073,60 грн до 554,99 грн.

В решті рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» судові витрати, що складаються із судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 288,32 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2024 року.

Судді: