Справа № 361/5492/24
Провадження № 2/361/4080/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

04 жовтня 2024 р. м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

при секретарі Перканюк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області про зміну прізвища дитини

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача про зміну прізвища дитини. В позовній заяві вказувала на те, що у період з 2009 року по березень 2015 року вона фактично проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання, у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач надав заяву про визнання свого батьківства, у зв`язку із чим, в свідоцтві про народження дитини, в графі батько зазначено ОСОБА_2 . Спільне життя сторін не склалось, вони не змогли дійти згоди у вирішенні важливих сімейних питань через розбіжність поглядів на життя та моральних цінностей, що стало наслідком остаточної втрати взаєморозуміння. Тому, у березні 2015 року, відповідач покинув сім`ю, а позивач повернулась до своєї матері у м.Енергодар Запорізької області. Протягом тривалого часу відповідач не повертався у життя дитини, потім приїжджав без попередження, чим лякав сина. Останні п`ять років, дитина не має жодного контакту з батьком. Наявність у дитини прізвища її біологічного батька впливає на психоемоційний розвиток сина, спілкування з однолітками, оскільки дитина постійно вимушена пояснювати, чому має різні прізвища з матір`ю та де знаходиться її батько, який ухилився від виконання батьківських обов`язків. Наявність у дитини прізвища батька, який ніяким чином не приймає участь у вихованні сина, може стати наслідком наявності певних труднощів в оформленні ряду документів, які оформлюються батьками, що не буде сприяти якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, від позивача в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник третьої особи, будучи сповіщеним про час та дату розгляду справи, до зали суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України , фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Суд установив, що у період спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження якого, в графі батько зазначено ОСОБА_2 . На даний час дитина проживає разом з матір`ю, позивачем по справі і перебуває на її утриманні.

Відповідно до статті 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Частинами третьою, п`ятою статті 148СК України передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років.

Згідно ч. 8 ст. 7СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Преамбулою, ст.ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Частиною 1статті 28 ЦК України визначено, що фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на власний розсуд змінити своє прізвище та (або) власне ім`я, та (або) по батькові. За ч. 2 цієї статті фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право змінити своє прізвище та (або) власне ім`я, та (або) по батькові за згодою батьків.

У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Верховний Суд у своєї постанові від 15 серпня 2018 року у справі №759/3363/16-ц (провадження №61-18385св18) заробив такий правовий висновок: «тлумачення частини п`ятої статті 148 СК України дозволяє зробити висновок, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтерес дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини.».

Зважаючи на пріоритетність інтересів дитини, зміна прізвища якої є предметом спору цій справі, суд враховує, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , весь час проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про те, що зміна прізвища дитини на прізвище її матері відповідатиме інтересам дитини.

Підсумовуючи наведене, визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12,13,89,263,265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області про зміну прізвища дитини - задовольнити.

Змінити прізвище дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з прізвища « ОСОБА_4 » на прізвище « ОСОБА_5 ».

Внести зміни до актового запису № 1091 від 23 квітня 2010 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві про народження дитини ОСОБА_3 , а саме, змінити прізвище дитини, з прізвища « ОСОБА_4 » на прізвище « ОСОБА_5 ».

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

суддя Писанець Н.В.