Провадження № 22-з/801/117/24
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Сало Т. Б.
УХВАЛА

15 жовтня 2024 рокуСправа № 127/22533/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В, Панасюка О.С., секретар Луцишин О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Довгалюк Людмили Борисівни, про скасування обтяжень,

встановив:

На розгляді суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби В.М., за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Довгалюк Л.Б., про скасування обтяжень.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2024 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись із вказаним позовом, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 19 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2024 року залишено без змін.

24 вересня 2024 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Корнійчука С.А. надійшла заява, в якій він просить стягнути з позивача на користь третьої особи ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 гривень. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що до суду апеляційної інстанції ним подавалися пояснення, в яких вказувалося прохання стягнути судові витрати за наслідками розгляду справи в апеляційній інстанції. 19 вересня 2024 року судом прийнята постанова, оголошено її вступну та резолютивну частину і 24 вересня 2024 року складено повний текст постанови.

14 жовтня 2024 року від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з неї витрат на правову допомогу з тих підстав, що апеляційним судом було відмовлено представнику ОСОБА_1 в долученні до матеріалів справи пояснень третьої особи від 04 вересня 2024 року, де зазначалося про судові витрати. До видалення суду до нарадчої кімнати третьої особою не було зроблено інших заяв про надання доказів на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення.

У судове засідання, призначене на 15 жовтня 2024 року, учасники справи не з`явилися, про розгляд заяви повідомлені належним чином.

У поданій 14 жовтня 2024 року заяві представник АТ КБ «ПриватБанк» просив провести розгляд заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат за відсутності представника банку, проти задоволення заяви не заперечував.

У ч. 4 ст. 270 ЦПК України зазначено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд заяви про розподіл судових витрат у відсутність учасників справи.

Розглянувши заяву, апеляційний суд вважає, що підстав для ухвалення додаткового рішення за обставин даної справи немає.

У п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України зазначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною дванадцятою цієї статті визначено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

У ч. 8 ст. 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Із вказаного слідує, що докази на підтвердження, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу учасник справи повинен подати до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, однак лише за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі №285/5547/21 (провадження № 61-4799св23) зазначено, що «з урахуванням принципу розумності, касаційний суд зауважує, що: у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат».

Встановлено, що 05 вересня 2024 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Корнійчука С.А. надійшли письмові пояснення, в яких він просив поновити строки на подання таких пояснень. Також просив стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу. Зазначив, що судові витрати на правничу допомогу, які поніс ОСОБА_1 , будуть суду надані протягом п`яти днів після прийняття рішення в даній справі.

05 вересня 2024 року у судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги за результатами вирішення питання про можливість приєднання до матеріалів справи вказаних пояснень третьої особи, колегія суддів клопотання про поновлення строків на подання письмових пояснень, які за своєю суттю є відзивом на апеляційну скаргу, залишила без задоволення через необґрунтованість заявником пропуску такого строку. Пояснення з доданими до нього документами на підставі статті 126 ЦПК України залишено без розгляду як такі, що подані поза межами встановленого судом строку.

Відтак, вказані письмові пояснення не розглядалися апеляційним судом.

Окремо, до закінчення судових дебатів у справі представник третьої особи не повідомляв апеляційний суд, що має намір протягом п`яти днів після винесення постанови надати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи викладене, підстав для вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу під час ухвалення апеляційним судом постанови, за викладених вище обставин, не було.

Беручи до уваги вищезазначене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат слід відмовити.

Керуючись ст. 137, 141, 260, 261, 270, 381, 389 ЦПК України,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у даній справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

О.С. Панасюк