Номер провадження 2/754/5411/24
Справа №754/3796/24
РІШЕННЯ

Іменем України

08 листопада 2024 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Таран Н.Г.,

секретаря судового засідання - Титар Г.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", про стягнення збитків через невиконання договору

ВСТАНОВИВ:

15.03.2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Полтаваенергозбут» про стягнення з відповідача збитків в сумі 22 298,17 грн., яких зазнав останній в зв`язку з невиконанням обов`язків по договору між сторонами. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що до 03.03.2021 відповідач поставляв/розподіляв електроенергію по договору безперервно, за виключенням днів, коли проходили ремонтні роботи на лініях електропередач, а позивач, відповідно, дотепер без затримок та в повному обсязі сплачував спожитий обсяг електроенергії та заборгованості за спожиту електроенергію зокрема і за розподіл - не маю. Родина позивача (її члени) зареєстровані та працевлаштовані у м. Києві, домоволодіння за вищезазначеною адресою використовується у якості дачі, або заміського будинку, де ми всі, або деякі члени родини перебуваємо залежно від пори року від декількох днів у тиждень до повного місяця, або більше. У 2020 - 2021 роках, через загальнодержавний карантин та самоізоляцією більшу частину часу члени родини та позивач сам перебував в цьому будинку, оскільки перехворіли на Ковід, та мали певні ускладнення в зв`язку з цим, і заборону лікарів на активний спосіб життя та необхідність самоізоляції для приймання препаратів і реабілітації після хвороби.03.03.2021 о 9:30 год. Ранку енергоживлення у домоволодінні позивача у с. Якимове (напруга 220V) після ремонтних робіт, що виконувались бригадою електромонтерів відповідача, зникло. Фактично нею було від`єднано проводи «вводу» домоволодіння від лінії електропередач відповідача. Офіційні звернення ясності не додали, оскільки залишалися без відповідей. При цьому, всупереч усталеній практиці (у випадку відключення для ремонтних робіт, або з інших причин, обумовлених п. 7.5 «Правил роздрібного ринку електричноїенергії»), попередження про відключення відповідачами належним чином не здійснено (ніяких попереджень про відключення з боку відповідача позивач до 03.03.2021 не отримував). Фактично таке «попередження « надійшло поштою лише 20.03.2021 про що докази додаються, тобто через два тижня після відключення, що «попередженням про відключення», за таких обставин, бути не може. Факт відключення зафіксовано актом за підписом чотирьох осіб, який серед інших підписали Голова Великобагачанської селищної ради (виборна посада від влади за умовами п. 7.5 договору), а також призначений ним староста округу, що мешкає в ньому, позивач та сусід останнього. За користування електроенергією у вказаному домоволодінні позивач завжди вчасно та в повному обсязі сплачував рахунки відповідача, і заборгованості перед ним не мав. Користуючись своїм монопольним становищем, відповідач діє без будь-якого дотримання норм закону та етики ділової поведінки, зокрема і в частині його обов`язків по договору. Тобто захоче припинить постачання електроенергії по договору, захоче - поновить. Так в липні 2021 інженер відповідача ОСОБА_2 зв`язався з позивачем по телефон, і повідомив, що «отримав вказівку керівництва на поновлення енергопостачання». Втім, в обумовлений період для поновлення електроживлення позивача домоволодіння від мережі відповідача з невідомих причин не прибув. Це сталося лише 24.09.2021, коли окрім бригади електромонтерів прибули керівник місцевої обслуговуючої філії з адвокатом відповідача «для поновлення енергоживлення та складання документів про це». Отже, з 03.03.2021 по 24.09.2021 мається повне невиконання обов`язків відповідачем передбачених чинним договором між сторонами без будь-яких правових підстав на те. Відповідно до предмету договору з відповідачем, яким є постачання і розподіл електроенергії (п. 1.1), енергопостачальник брав «на себе зобов`язання надійно поставляти власними мережами. Споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах, відповідно до потужності 3 КВТ електроустановок Споживача, з гарантійним рівнем надійності, безпеки та якості». При цьому, відповідно до п. 1.3 вказаного договору «Споживач зобов`язується своєчасно здійснювати оплату за спожиту електричну енергію за обумовленими тарифами на умовах цього договору». Слід зазначити, що 18.02.2021 бригада інженерів відповідача прибула до домоволодіння позивача, про яке йдеться, за попередньою домовленістю для перевірки прибору обліку. Перевірку 18.02.2021 здійснили, показники лічильника зняли, і сфотографували, що доводиться внесенням відповідних відомостей/даних у систему обліку відповідача відносно позивача/базу даних відповідача доступну через сайт позивача у мережі «Інтернет». І лише тоді, коли цей інженер заявив позивачу, що «хоче перенести лічильник на фасад будівлі» (що він підтвердив пізніше), позивач заперечив це, оскільки у них не було на це відповідного рпоекту (той факт, що у них небуло такого проекту на руках, коли вони прибули 18.02.2021 до його будинку пізніше підтвердили усі представники відповідача). Це насправді і було причиною того, що позивач будучі хворий Ковідом з температурою 39,5 градусів попросив їх покинути територію будинку позивача, оскільки за таких обставин, їх подальше перебування на подвір`ї позивача не мало сенсу. За такого у них сталася словесна перепалка, і ця бригада інженерів покинула його територію, а позивач зателефонував їх керівництву зі скаргою (необхідність розгляду якої спонукала начальника обслуговуючої філії відповідача втрутитись у ситуацію/прибути для розгляду скарги до його домоволодіння - що ця особа пізніше підтверджувала). І лише тоді, коли керівник обслуговуючої (красногорівської) філії відповідача почав вимагати повторного доступу до приборів обліку для повторної перевірки, позивач відмовив посилаючись на стан свого здоров`я, загальнодержавний карантин, і відсутність обов`язку за законом, вдруге за один і той самий день допускати працівників відповідача для перевірки прибору обліку. На тому вони припинили спілкування, а керівник обслуговуючої філії зі своїм підлеглими поїхав до свого офісу. Як стало відомо пізніше, вони склали акт про їх недопуск, що у подальшому, на підтвердження відповідача стало формальною підставою для відключення 03.03.2021 позивача домоволодіння від їх енергомережі.

Ухвалою суду від 21.03.2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

04.04.2024 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю до Ленінського районного суду м. Полтави.

05.04.2024 року від представника АТ «Полтаваобленерго» на адресу суду надійшов відзив, у якому представник вказав, що просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю за безпідставністю і недоведеністю та вказав, що договір від 12.06.2008 року втратив свою чинність 01.01.2019 року, посилання на його пункти є недоречним позивачем. До-друге, факт недопуску представників АТ «Полтаваобленерго» 18.02.2021 року до помешкання позивача сам позивач не заперечує і підтверджує. По-третє, позивач дійсно порушив вимоги закону, зокрема, пункт 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, не забезпечивши безперешкодний доступ працівників оператора системи до об`єкту споживача до засобів обліку з метою проведення технічної перевірки. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що позивач належним чином повідомлений про відключення, оскільки повідомлення вважається врученим на 5 день з дня отримання поштовим відділенням. Вказала, що розмір п`ятикратної недовідпущеної електричної енергії згідно Закону України «Про електроенергетику», зокрема п. 10 ст. 24, був змінений з п`ятикратної на двократну ще у 2008 році, а сам Закону України «Про електроенергетику» на час виникнення спірних правовідносин взагалі втратив чинність і двократна вартість електричної енергії не стягувалась з підприємств, які надавали відповідні послуги. Позивач посилається на нечинне законодавство, у зв`язку з цим його позовні вимоги не можуть бути задоволені. Також є численні роз`яснення Верховного Суду, де ВС вказує, що не передбачено з надавача послуг стягнення розміру п`ятикратної недовідпущеної електричної енергії. У зв`язку з цим, просить відмовити у задоволенні позову та покласти всі витрати на позивача.

Ухвалою суду від 13.05.2024 клопотання про передачу справи за підсудністю задоволено та передано для розгляду за підсудністю до Ленінського районного суду м. Полтави, за місцем знаходженням нерухомого майна.

23.05.2024 позивачем була подана апеляційна скарга на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 13.05.2024.

Постановою Київського апеляційного суду від 05.08.2024 апеляційна скарга позивача задоволена, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 13.05.2024 скасували, справу направили до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, подав клопатання про розгляд справи у його відсутності.

Предстанвик відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, в той же час на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника, також вказав, що позовні вимоги не визнає та просив у задоволенні позову відмовити.

06.11.2024 на адресу суду надійшла заява від позивача про збільшення позовних вимог, а саме: просить - встановити факт протиправного невиконання обов`язків з постачання електроенергії до домоволодіня позивача по договору між сторонами, яке знаходиться у АДРЕСА_1 у період з 03.03.2021 по 24.09.2021; - стягнути з АТ «Полтаваобленерго» на користь ОСОБА_1 збитки в сумі 22 298,17 грн., яких зазнав останній в зв`язку з невиконанням АТ «Полтаваобленерго» обов`язків по договору між сторонами.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ВАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» в особі Красногорівської філії на підставі Договору про користування електроенергії № 7620 від 12.06.2008 р. (далі Договір № 7620), що укладений із позивачем, постачало споживачу електричну енергію на об`єкт вказаний в цьому договорі - с. Якимове Великобагачанського району Полтавської області. Згідно Договору № 7620 між сторонами була узгоджена електрична потужність об`єкту споживача 3 кВт.

Відповідно до умов Договору № 7620 та положень Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН), Постачальник електричної енергії продавав електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачував Постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснював інші платежі згідно з умовами цього договору.

У подальшому, згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів, які відбулися 20 квітня 2011 року, Відповідач змінив своє найменування з ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО». Згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів, які відбулися 17 квітня 2019 року, були змінені найменування ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» та тип акціонерного товариства з «публічного» на «приватне», дані зміни чинні з 18.04.2019 року.

У своїх взаємовідносинах, при виконанні умов Договору № 7620 Постачальник (до 20.04.2011 р. найменування Постачальника - ВАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», та до 01.01.2019 р. найменування Постачальника - ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО») та Споживач електричної енергії, позивач по справі, керувались чинним законодавством України, Законом України «Про електроенергетику», «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими Постановою НКРЕ від 14.03.2018 року за № 312, до моменту втрати чинності законом та правилами.

18.02.2021 р. позивач не допустив представників ОСР до лічильника електричної енергії, про що був складений Акт про недопущення до електроустановок у с. Якимове Великобагачанського району Полтавської області з попередженням споживача про відключення. До дати відключення споживач не здійснив дій з допущення до своїх електроустановок представників ОСР.

І з 03 березня 2021 року позивач був відключений від мережі ОСР через недопущення до електроустановок представників ОСР. Позивач поштою отримав Акт про недопущення до електроустановок з попередженням про відключення його електроустановок 03 березня 2021 року.

Позивач посилається на підставу для задоволення своїх вимог на те, що відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених процесуальним законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач вказує, що у нього відсутні юридичні підстави нести відповідальність за п. 6.1 Договору № 7620 перед позивачем.

Так судом встановлено, що Правила користування електричною енергією для населення втратили чинність 11.06.2018 року. Додатком № 1 до ПКЕЕН був затверджений типовий договір про користування електроенергією. У свою чергу, ПКЕЕН були розроблені на підставі Закону України «Про електроенергетику», що втратив чинність 01.07.2019 р. Договір №7620 втратив чинність 01.01.2019 року, а його умови у частині відповідальності за припинення електропостачання з вини Енергопостачальника у розмірі п`ятикратної вартості недовідпущеної Споживачу електроенергії втратили чинність ще до цього, у зв`язку зі змінами, внесеними у Закон України «Про електроенергетику». Відповідно до пункту 10 статті 24 Закону України «Про електроенергетику» були внесені зміни, згідно із Законами № 2706-IV від 23.06.2005 року, і у частині десятій статті 24 і частинах п`ятій та шостій статті 26 цього Закону слово "п`ятикратної" в усіх відмінках замінено словом "двократної" у відповідному відмінку. Тобто п. 6.1 Договору № 7620 у частині п`ятикратного відшкодування не діяв, бо суперечив законодавству навіть на момент укладення Договору № 7620 у 2008 році.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Представник відповідача у відзиві вказав, що вимога позивача про відшкодування збитків є безпідставною. Саме на сторону позивача покладається обовязок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний звязок такої поведінки із заподіяними збитками.

Позивач посилається на порушення ним умов Договору № 7620, який втратив свою чинність на момент виникнення спору. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Тому посилання позивача на безпідставність припинення електропостачання є необґрунтованою та недоведеною.

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що порядок припинення постачання електричної енергії, відновлення постачання та відповідальність як споживача, так і енергопостачальника (до 01.01.2019 р.), на момент спірних правовідносин були передбачені Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН). Згідно пункту 36 ПКЕЕН, відновлення електропостачання споживача здійснюється протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрат на повторне підключення та збитків, завданих енергопостачальнику. У разі розгляду спірних питань в судовому порядку термін відключення не повинен перевищувати 1 місяця за умови відсутності у споживача заборгованості за спожиту електричну енергію. Відповідно до пункту 13 статті 24 Закону України «Про електроенергетику» енергопостачальники несуть відповідальність перед споживачами електричної енергії у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії у разі переривання електропостачання з вини енергопостачальника (згідно з умовами договору на постачання електричної енергії). За пунктами 43-44, 46 ПКЕЕН енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором. При визначенні розмірів п`ятикратної вартості недовідпущеної електричної енергії, необхідно врахувати відсутність методики розрахунку обсягу та вартості недовідпущеної електричної енергії.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) частина дев`ята статті 10 ЦПК України.

Підпунктом 45 пункту 1.2. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 визначено, що недовідпущена електрична енергія - різниця між обсягом електричної енергії, який мав бути поставлений споживачеві у певний період відповідно до договору, і фактично отриманим споживачем обсягом електричної енергії за цей період, що виникла в результаті перерви в електропостачанні, у тому числі при відключеннях.

Обсяг електричної енергії, що недовідпущена споживачу, визначається як різниця між обсягом електричної енергії, який мав бути поставлений споживачеві у період обмеження відповідно до договору (визначається, виходячи із середньодобового обсягу споживання за попередній розрахунковий період та часу переривання), і фактично отриманим споживачем обсягом електричної енергії за цей період (п. 6.46 даної постанови НКРЕ).

Відповідно до абзацу 21 пункту 2, пункту 20 Правил середньодобовий обсяг споживання - середня величина обсягу електричної енергії, яка спожита протягом доби, за певну кількість днів; розрахунковим періодом для встановлення оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць.

11.06.2017 року був прийнятий Закон України «Про ринок електричної енергії» (далі Закон). За цим Законом було змінено засади регулювання взаємовідносин між споживачами електричної енергії (фізичними особами, фізичними особами-підприємцями та юридичними особами) з електропостачальниками, операторами систем розподілу та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону, державне регулювання ринку електричної енергії здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Пунктом 72 частини першої статті 1 Закону встановлено, що Регулятор Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до положень частини другої статті 2 Закону, Регулятором затверджено постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310 Кодекс систем розподілу (далі КСР); постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ); постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 - Кодекс комерційного обліку електричної енергії (далі ККО), дані нормативні акти регулюють основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними.

Постановою НКРЕКП від 16.11.2018 р. № 1442 ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» була видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, та анульована ліцензія на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та ліцензія на право провадження господарської діяльності та з постачання електричної енергії за регульованим тарифом з 01.01.2019 року.

Враховуючи викладене, ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» здійснювало постачання електричної енергії за регульованим тарифом до 31.12.2018 року включно. Дані зміни підтверджуються Статутом відповідача та Витягом з ЄДПРОУ.

На виконання постанови НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», Споживачами підписувались «Заяви-приєднання умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії» по всім точкам обліку електричної енергії об`єктів Споживача, електроустановки якого були приєднані до системи розподілу електричної енергії ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО».

На виконання пункту 13 розділу ХVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, оператори систем розподілу у разі відокремлення є правонаступниками в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.

Відповідно до п. 6 ПРРЕЕ до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства. Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії.

За п. 4 Постанови Регулятора від 14.03.2018 року за № 312, у період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії до 01 грудня 2018 року операторам систем розподілу (далі - ОСР) необхідно укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

За пп. 5 п. 7.1 публічного «Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії» (далі - «Договору споживача») до умов якого Позивач приєднався, Оператор системи (відповідач) має право вимагати від Споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними Споживачем під час користування електричною енергією, за пп. 6 п. 7.1 цього ж договору, має право контролювати додержання Споживачем вимог ПРРЕЕ, а за пп. 7 цього ж пункту складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) Споживача умовам Договору та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

За п. 3.3. «Договору споживача» Споживач, що є побутовим, зобов`язаний щомісяця знімати фактичні показання лічильника електричної енергії та надавати їх Оператору системи (постачальнику послуг комерційного обліку) в один із обраних ним таких способів.

За п. 3.6. «Договору споживача» Постачальник послуг комерційного обліку та Оператор системи мають право здійснювати контрольні зняття показів лічильника електричної енергії Споживача. Оператор системи не рідше одного разу на шість місяців здійснює контрольне зняття показів лічильника електричної енергії та формує обсяг розподіленої та спожитої електричної енергії по Споживачу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника електричної енергії, з урахуванням його фактичних показань.

Пунктом 6.1. «Договору споживача» визначено обовязки Оператора системи.

За п. 7.1. «Договору споживача» Оператор системи має право:

1) на отримання від Споживача своєчасної оплати за надання послуги з розподілу електричної енергії у разі, якщо умовами глави 5 цього Договору передбачено, що оплату за послугу з розподілу Споживач здійснює безпосередньо Оператору системи та на отримання своєчасної оплати за надання послуги з розподілу електричної енергії від Постачальника у разі, якщо умовами глав цього Договору передбачено, що оплату за послугу з розподілу Оператору системи здійснює Постачальник;

2) на безперешкодний доступ (за пред`явленням службового посвідчення) до електричних установок Споживача для проведення технічної перевірки та контрольного огляду вузла вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого ПРРЕЕ порядку та умов Договору;

3) встановлювати технічні засоби, які обмежують постачання електричної енергії Споживачу у межах, передбачених Договором;

4) обмежувати або припиняти постачання електричної енергії Споживачу у випадках та в порядку, передбачених ПРРЕЕ;

5) вимагати від Споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними Споживачем під час користування електричною енергією;

6) контролювати додержання Споживачем вимог ПРРЕЕ;

7) складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) Споживача умовам Договору та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці;

8) надавати Споживачу, який є власником засобу вимірювання, обґрунтовані вимоги щодо приведення розрахункового обліку в технічний стан відповідно до вимог нормативних документів.

Пунктом 7.2. «Договору споживача» визначено права Споживача, зокрема має право:

1) отримувати якісні послуги з розподілу електричної енергії;

2) отримувати електричну енергію належної якості згідно з умовами Договору та стандартами якості електричної енергії;

3) на компенсацію, що застосовується у разі отримання електричної енергії показники якості якої не відповідають умовам Договору та стандартам якості електричної енергії;

4) на компенсацію, що застосовується у разі недотримання показників якості послуг електропостачання;

5) на отримання інформації щодо якості електричної енергії, тарифів (цін), порядку оплати, умов та режимів її споживання;

6) подавати Оператору системи звернення, скарги та претензії, зокрема щодо якості електропостачання та якості електричної енергії, та отримувати в установленому законодавством порядку вмотивовані відповіді або повідомлення про заходи щодо усунення Оператором системи причин скарги.

За п. 8.1. «Договору споживача» Оператор системи несе відповідальність за розподіл електричної енергії Споживачу:

1) в обсягах та із забезпеченням договірної величини потужності, визначеними згідно з вимогами цього Договору;

2) із дотриманням вимог щодо фактичної категорії надійності електрозабезпечення об`єкта (об`єктів) Споживача;

3) із дотриманням показників якості електричної енергії на межі балансової належності електромереж об`єкта (об`єктів) Споживача.

Постачальника електричної енергії Споживач обирає самостійно.

У відповідності до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Саме на сторону позивача покладається обовязок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний звязок такої поведінки із заподіяними збитками.

Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Позивачем не надано жодного належного доказу щодо протиправності дій відповідача під час припинення постачання електроенергії до помешкання позивача, а тому позовні вимоги є необгрунтованими.

Наданими позивачем доказами не встановлено невиконання АТ ""Полтаваобленерго" обовязків по договору.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи, надавши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача ОСОБА_1 до АТ «Полтаваобленерго» про відшкодування збитків, яких зазнав ОСОБА_1 в звязку з невиконанням обовязків по договору між сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 1166 ЦК України, ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", про стягнення збитків через невиконання договору - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 )

відповідач: Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» (, місцезнаходження: 36022, м. Полтава, вул.. Старий Поділ, 5),

Повний текст рішення складено 19.11.2024 року.

Суддя: Н.Г.Таран