ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3112/24 Номер провадження 22-ц/814/3708/24Головуючий у 1-й інстанції Мирошникова О. Ш. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

16 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі судді Пилипчук Л.І., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданої в її інтересах представником адвокатом Хлистун Іриною Миколаївною, на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.09.2024 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на малолітніх дітей, ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, щомісячно із 31.07.2024 до досягнення дітьми повноліття.

Відповідачка, в інтересах якої діє представник адвокат Хлистун І.М., оскаржила рішення міськрайонного суду в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду.

Законом України від 03 жовтня 2017 року №2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України, який набрав чинності 15 грудня 2017 року.

Статтею 355 ЦПК України встановлено, що апеляційні скарги подаються безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.3 пункту 15 статті 1 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 року, розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно з підпунктом 15.5 пунктом 9 статті 1 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України), які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Протилежне тлумачення норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України) матиме наслідком порушення судами статті 6 Конвенції ЄСПЛ в контексті «права на справедливий суд».

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року по справі №514/134/17, відсутність на даний час Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи жодним чином не створює перешкоди учасникам провадження та апеляційному суду в поданні та прийнятті апеляційних скарг у паперовій формі безпосередньо до апеляційних судів.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, §47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Проте, за відсутності справи у Полтавському апеляційному суді до початку функціонування ЄСІТС не можливо вирішити питання про відкриття провадження у справі у передбаченому статтями 357-359 ЦПК України порядку.

За таких обставин указана справа підлягає витребуванню із Лубенського міськрайонного суду Полтавської області для вирішення питання відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником адвокатом Хлистун І.М., на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.09.2024.

Питання відкриття апеляційного провадження у справі буде вирішуватися після надходження цивільної справи до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтею 355 ЦПК України, статтею 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,

у х в а л и в:

Витребувати із Лубенського міськрайонного суду Полтавської області () цивільну справу №539/3112/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, для вирішення питання відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником адвокатом Хлистун Іриною Миколаївною, на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 вересня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Пилипчук