ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 675/592/23

Провадження № 22-ц/4820/1765/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представника апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кертоплат», Ямпільської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання недійсними правочинів, скасування державної реєстрації речового права, стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області в складі судді Пашкевича Р.В. від 08 липня 2024 року.

Заслухавши доповідача, учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом до відповідачів, вказувала, що на підставі судових рішень у справі №675/347/18 в порядку поділу з ОСОБА_3 спільного майна їй виділено в особисту приватну власність три земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Під час розгляду вказаної справи судом в порядку забезпечення її позову накладено арешт на ці земельні ділянки.

В червні 2022 року до Державного реєстру речових прав було внесено відповідні записи про державну реєстрацію права власності позивачки на вказані земельні ділянки. В цьому ж місяці між ОСОБА_1 та ТОВ «Фармгейт Україна» було укладено договори оренди землі. Водночас державним реєстратором в реєстрації речового права оренди за ТОВ «Фармгейт Україна» на ці земельні ділянки відмовлено, оскільки між відповідачами ОСОБА_2 та ТОВ «Кертоплат» (ТОВ «Меркурій-2») було укладено договори оренди на це ж майно та зареєстровано право оренди.

Відповідач ОСОБА_2 не мав права передавати в оренду земельні ділянки, так як на підставі судових рішень, які набрали законної сили, позивачка визнана їх єдиною власницею, а самі земельні ділянки втратили правовий статус спільного сумісного майна сторін.

Окрім цього, оспорювані договори оренди земельних ділянок укладені та право оренди ТОВ «Кертоплат» (ТОВ «Меркурій-2») зареєстроване всупереч дії обтяження, накладеного судом в ході розгляду справи №675/347/18.

Вказаними діями відповідача позивачці спричинено моральну шкоду в зв`язку з безпідставним укладенням спірних договорів та їх державною реєстрацією, а також через реєстрацію за ТОВ «Кертоплат» речового права оренди на її земельні ділянки під час дії арешту майна. Моральна шкода полягала у переживаннях позивачки, порушенні її життєвих зв`язків через необхідність вжиття заходів щодо відновлення порушеного права, приниженні її ділової репутації як власниці земельних ділянок. Розмір заподіяної моральної шкоди позивачка оцінила в 170000 грн.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08.07.2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди землі укладений 24.12.2021 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Меркурій-2» щодо передачі в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :04:026:0343, площею 1,9736 га.

Скасовано державну реєстрацію права оренди за ТОВ «Меркурій-2» щодо земельної ділянки призначеної для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :04:026:0343, площею 1,9736 га, здійснену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.12.2021 року державним реєстратором Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області, номер запису про інше речове право: 46018315.

Визнано недійсним договір оренди землі укладений 24.12.2021 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Меркурій-2» щодо передачі в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :04:026:0342, площею 1,9736 га.

Скасовано державну реєстрацію права оренди за ТОВ «Меркурій-2» щодо земельної ділянки призначеної для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :04:026:0342, площею 1,9736 га, здійснену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.12.2021 року державним реєстратором Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області, номер запису про інше речове право: 46018038.

Визнано недійсним договір оренди землі укладений 24.12.2021 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Меркурій-2» щодо передачі в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :04:017:0451, площею 2,00 га.

Скасовано державну реєстрацію права оренди за ТОВ «Меркурій-2» щодо земельної ділянки призначеної для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :04:017:0451, площею 2,00 га, здійснену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.12.2021 року державним реєстратором Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області, номер запису про інше речове право: 46018752.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Ямпільської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Кертоплат» (ТОВ «Меркурій-2»), Ямпільської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області щодо стягнення моральної шкоди відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3220,80 грн.

Стягнуто з ТОВ «Кертоплат» (ТОВ «Меркурій-2») на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3220,80 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду про визнання договорів оренди недійсними та скасування державної реєстрації скасувати як незаконне та відмовити в позові в цій частині. На його думку, він мав право укладати спірні договори оренди землі, оскільки згідно інформації з єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, на той час він був єдиним власником земельних ділянок з кадастровими номерами :04:026:0342, :04:026:0343, :04:017:0451. Право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано за позивачкою на підставі рішення Ізяславського районного суду у цивільній справі № 675/347/18 лише у червні 2022 року.

Також вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо відсутності прямої заборони ОСОБА_2 передавати ці земельні ділянки у користування третім особам, - встановлений ухвалою Ізяславського районного суду від 13.02.2018 року захід забезпечення позову у виді арешту майна був направлений на запобігання відчуженню спірного майна до вирішення спору між сторонами. Окрім того, позивачкою обрано неефективний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови у позові, оскільки підстав для визнання спірних договорів недійсними не існувало.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 було зареєстроване право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0342 (площею 1,9736 га), :04:026:0343 (площею 1,9736 га), :04:017:0451 (площею 2 га).

Ізяславським районним судом Хмельницької області здійснювався розгляд справи №675/347/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Ухвалою суду від 13.02.2018 року у справі №675/347/18 за заявою ОСОБА_1 накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, належні ОСОБА_2 , в тому числі на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0342, :04:026:0343, :04:017:0451.

Рішенням Ізяславського районного судом Хмельницької області від 29.10.2020 року у вказаній справі зазначені земельні ділянки в порядку поділу майна подружжя передані в особисту приватну власність ОСОБА_1 .

Рішення Ізяславського районного суду від 29.10.2020 року у справі №675/347/18 в частині передачі земельних ділянок з кадастровими номерами :04:026:0342, :04:026:0343, :04:017:0451 у власність ОСОБА_1 залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 25.02.2021, а також постановою Верховного Суду від 24.11.2021 року.

24.12.2021 року на підставі укладених трьох договорів оренди землі ОСОБА_2 як орендодавцем передано строком на 49 років в платне користування товариству «Меркурій-2» земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0342 (площею 1,9736 га), :04:026:0343 (площею 1,9736 га), :04:017:0451 (площею 2 га).

24.12.2021 року державним реєстратором Ямпільської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області зареєстроване право оренди ТОВ «Меркурій-2» на земельні ділянки з кадастровим номером :04:017:0451, номер запису про інше речове право 46018752 (номер інформаційної довідки 327035145 від 27.03.2023 року), з кадастровим номером :04:026:0342, номер запису про інше речове право 46018038 (номер інформаційної довідки 327040769 від 27.03.2023 року) та з кадастровим номером :04:026:0343, номер запису про інше речове право 46018315 (номер інформаційної довідки 327038870 від 27.03.2023 року).

ТОВ «Меркурій-2» в подальшому змінило свою назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кертоплат».

Право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0342, :04:026:0343, :04:017:0451 зареєстроване в червні 2022 року.

29.06.2022 року позивачка уклала з ТОВ «Фармгейт Україна» договори оренди землі, предметом яких є належні їй земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0342, :04:026:0343, :04:017:0451.

Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Ізяславської міської ради від 30.09.2022 року №№64992123, 64997783, 64998759 відмовлено у реєстрації права оренди ТОВ «Фармгейт Україна» щодо вказаних земельних ділянок з підстав наявності вже зареєстрованого іншого речового права на підставі договорів оренди землі від 24.12.2021 року, а також наявного зареєстрованого обтяження речових прав на нерухоме майно.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 не мав права розпоряджатися (передавати в оренду) земельними ділянками, оскільки на підставі судового рішення у справі №675/347/18 в порядку поділу майна подружжя, яке набрало законної сили 25.02.2021 року, позивачка визнана їх єдиною власницею. Відповідач ОСОБА_2 , будучи учасником справи №675/347/18 та достовірно знаючи про відсутність у нього права власності на вказані земельні ділянки, при укладенні спірних договорів оренди землі діяв всупереч нормам ст. 761 ЦК України, ч.4 ст. 124 ЗК України, тому наявні підстави для визнання цих договорів недійсними згідно з ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Так, за змістом ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на свій розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно статті 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина 2 статті 792 ЦК України).

Порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначається Законом України №161-XIV «Про оренду землі» (далі Закон №161-XIV).

За змістом статті 13 Закону №161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України від 01.07.2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон №1952-IV).

Відповідно до ст.2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом частини першої статті 4, частини першої статті 5 Закону №1952-IV державній реєстрації прав підлягає право оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За правилами частин 1, 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суд першої інстанції правильно констатував, що рішення Ізяславського районного судом у справі №675/347/18 щодо поділу майна між сторонами набрало законної сили 25.02.2021 року, після прийняття постанови суду апеляційної інстанції про залишення його без змін, позивачка визнана єдиною власницею спірних земельних ділянок.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, з набранням рішенням Ізяславського районного судом у справі №675/347/18 законної сили, яке є обов`язковим для виконання всіма органами державної влади, юридичними та фізичними особами, тобто, з 25.02.2021 року у ОСОБА_2 припинилися права володіння, користування та розпорядження вказаними земельними ділянками, що складають зміст права власності.

Відтак суд першої інстанції правильно констатував, що відповідач, не будучи власником, не мав права укладати оспорювані договори оренди землі незалежно від того, що позивачка зареєструвала право власності на ці земельні ділянки пізніше, у червні 2021 року.

Крім того, ухвалою Ізяславського районного суду від 13.02.2018 року у справі №675/347/18 в порядку забезпечення позову ОСОБА_1 накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_2 , в тому числі на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:026:0342, :04:026:0343, :04:017:0451.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна з метою забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Передача майна в користування третім особам є одним з видів розпорядження майном, тому помилковим є висновок суду першої інстанції, що ухвалою суду не було встановлено прямої заборони на передачу ділянок в користування третім особам, а отже, не було підстав для відмови в державній реєстрації права оренди орендаря ТОВ «Кертоплат».

Цей висновок прямо суперечить пункту 6 частини 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», за яким наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, крім випадків, визначених цим Законом, є підставою для відмови в державній реєстрації прав.

При цьому згідно з ч.1 ст.2 цього Закону обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших осіб, яких законом уповноважено накладати відповідну заборону (обмеження), або такі, що виникли з правочину.

Відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (ч.4 ст. 24 Закону).

Разом з тим, ця помилка не вплинула на правильність висновків суду щодо наявності підстав, визначених ч. 1 ст. 203, ст. 215 ЦК України для визнання договорів оренди землі недійсними та скасування державної реєстрації права оренди «Кертоплат» щодо спірних земельних ділянок.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 жовтня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк