ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/15388/23

Провадження № 22-ц/4820/1288/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Заворотна А. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2024 року (суддя Палінчак О. М., повне судове рішення складено 29.04.2024) про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 16 на вулиці Водопровідній «Ковчег» про стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСББ «Ковчег» про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок відключення квартири від електропостачання, в розмірі 10000 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2024 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на незаконність судового рішення, оскільки подавала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному. У клопотанні просила розгляд справи проводити виключно за її присутності. Вважає ухвалу такою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

У засідання апеляційного суду учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені відповідно до вимог ЦПК України.

Судова повістка, яка надсилалася позивачці за зареєстрованим місцем проживання, зазначеним у позовній заяві (а.с. 151-153, 154), повернулася до апеляційного суду з відміткою поштового відділення про відсутність адресата за вказаною адресою.

Додатково судова повістка була вручена скаржниці в апеляційному суді 21 червня 2024 року при ознайомленні з матеріалами справи (а.с. 149).

Клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи за сімейними обставинами та необхідністю укладення договору з адвокатом не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 і 2 статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Поважні причини неявки в судове засідання відсутні.

В порушення вимог ЦПК України розгляд справи за позовом ОСОБА_1 триває більше року. Позивачка мала достатньо часу для укладення договору про надання професійної правничої допомоги за потреби.

Колегія суддів вважає за можливе слухати справу за відсутності позивачки і виходить з того, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення судового рішення, не відкладаючи розгляду справи, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасника справи або його представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлена позивачка повторно не з`являлася в судове засідання.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

Установлено, що у червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСББ № 16 на вулиці Водопровідній «Ковчег» про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання призначалось на 21.09.2023, 25.10.2023, 14.11.2023, 05.12.2023, 07.02.2024.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 29 лютого 2024 року на 11-00 год.

29 лютого 2024 року оголошено у справі перерву у зв`язку із надходженням від ОСОБА_1 заяви про відкладення розгляду справи по причині перебування у відпустці, визначено дату наступного судового засідання - 22 березня 2024 року на 10-00 год, у яке позивачка не з`явилася. 21 березня 2024 року подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відрядженні.

У подальшому справа була призначена до розгляду на 25 квітня 2024 року на 11-00 год. 24 квітня 2024 року ОСОБА_1 подала клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки з 23 квітня 2024 року перебуває на лікарняному.

Судові повістки у судові засідання, призначені на 29 лютого 2024 року, 22 березня 2024 року та 25 квітня 2024 року надсилалась ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання, зазначеним нею у позовній заяві. Поштові відправлення повернулися до суду з довідкою поштового відділення про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України).

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, коли від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 28 липня 2023 року у справі № 755/20634/21.

Неявка позивача або його представника в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки може означати втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом.

Разом з цим у разі, якщо позивач не з`явився в судове засідання, однак, повідомив суду інформацію про причини своєї неявки, суд має здійснити оцінку поважності таких причин. За відсутності такого повідомлення суд приймає рішення про залишення заяви без розгляду.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 554/9972/19.

Питання поважності причин є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються відповідні обставини. Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язуються з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення певної процесуальної дії.

При цьому положення статті 223 ЦПК України вказують на необхідність врахування судом поважності/неповажності повідомлених позивачем суду причин своєї неявки до суду в залежності від того, чи є ця неявка першою чи повторною, та передбачають настання процесуальних наслідків у кожному конкретному випадку.

У разі першої неявки позивача в судове засідання та при умові, що суд визнав поважними повідомлені позивачем суду причини неявки в судове засідання, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні відповідно до пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 755/21179/21.

У постановах Верховного Суду від 11 січня 2023 року у справі № 500/3032/18, від 12 січня 2023 року у справі № 205/3009/16, від 14 лютого 2023 року у справі № 947/15909/21 зазначено, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, що презюмується.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2023 року у справі № 557/1799/21.

Положення частини 5 статті 223 та пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Наведені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 369/12104/20.

Відповідно до матеріалів справи у судові засідання, призначені на 29 лютого 2024 року, 22 березня 2024 року та 25 квітня 2024 року, позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судових засідань була повідомлена відповідно до вимог ЦПК України. Судові повістки про виклик до суду, направлені за зареєстрованим місцем проживання, зазначеним у позовній заяві, повернулися до суду з довідкою поштового відділення про причину повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Також додатково повідомлялась SMS-повідомленням про виклик у судові засідання.

Заяву про розгляд справи за її відсутності ОСОБА_1 не подавала.

Установивши, що позивачка відповідно до вимог статті 128 ЦПК України була належним чином повідомлена про судові засідання на 29 лютого 2024 року, 22 березня 2024 року та 25 квітня 2024 року і повторно не з`явилася до суду, заяв про розгляд справи за її відсутності не подавала, а поважність причин неявки не підтвердила доказами, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях, зокрема у справах № 802/562/18-а, № 826/4504/17, звертав увагу на те, що повноваження щодо відкладення судового розгляду на підставі поданого учасниками судового процесу клопотання є дискреційними.

При цьому судова дискреція щодо оцінки обставин, які не дають можливості особі прийняти участь у судовому засіданні, на предмет їх поважності чи неповажності для цілей відкладення судового розгляду не має абсолютних меж. Суд має враховувати конкретну ситуацію та обґрунтування особи, яка просить суд відкласти судовий розгляд, відповідне обґрунтування не має бути абстрактним, а обставини, наведені у ньому, повинні бути підтверджені належною доказовою базою. Тобто реалізація відповідної дискреції суду щодо кваліфікації наведених учасником судового процесу у клопотанні про відкладення судового розгляду обставин має здійснюватися індивідуально з урахуванням принципу верховенства права. Це зумовлено тим, що сама концепція верховенства права передбачає суд як найдієвіший інструмент її застосування, адже тільки суд може вийти за межі формального права та визначити доцільне та належне регулювання в кожній конкретній ситуації. При цьому для цілей дотримання принципу верховенства права суд повинен обирати такий варіант вирішення клопотання про відкладення судового засідання, який є максимально доцільним та справедливим у відповідній ситуації, а обраний ним процесуальний наслідок розгляду відповідного клопотання, як результат реалізації наданих йому дискреційних повноважень, завжди вимагає мотивації зробленого вибору.

Зі змісту заяв позивачки від 21 березня 2024 року та 24 квітня 2024 року вбачається, що вона просила розгляд справи відкласти у зв`язку з її перебуванням у відрядженні з 20.03.2021 по 27.03.2024 та перебуванням на лікарняному з 23.04.2024. При цьому доказів на підтвердження вказаних обставин не надала.

З огляду на викладене колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Судове рішення постановлено з додержанням норм процесуального

права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 червня 2024 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта