Справа № 752/804/24
Провадження № 2/752/3029/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 червня 2024 року місто Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ольшевської І.О.,

за участю секретаря судових засідан Стороженко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про повернення безпідставно отриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 суму пенсії, яка була безпідставно отримана після смерті громадянки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. У позові зазначено, що сума безпідставно отриманої пенсії становить 1 247,95 грн. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що після смерті ОСОБА_2 пенсія продовжувала виплачуватись за довіреністю ОСОБА_1 , яка втратила свою чинність у зв`язку зі смертю довірителя. У відповідь на лист від позивача ОСОБА_1 не повернула отримані кошти добровільно, що стало підставою для звернення до суду. Позивач просить задовольнити позов у повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві безпідставно отримані кошти у сумі 1 247,95 грн. та судові витрати в сумі 2 684,00 грн.

Ухвалою судді від 18.01.2024 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації юридичної адреси відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що із списку особових рахунків пенсіонерів та відомості про громадян, які померли за період з 11.12.2014 до 20.12.2014 р. (за датою складання актового запису про смерть), вбачається, що ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Номер пенсійного рахунку: НОМЕР_1 . Актовий запис про смерть: 21174. Їй належала до виплати пенсія в сумі 1 247,95 грн. щомісяця, яка продовжувала надходити на рахунок протягом періоду з 01.01.2014 по 31.12.2014.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 06.05.2016 р. № 04/2 372-02 просило з`ясувати обставини виплати пенсії за грудень 2014 року по відомості №119 на суму 1247,95 грн., яка була нарахована на ім`я ОСОБА_2 .

Київська міська дирекція «Укрпошта» на вказаний запит надала відповідь, що пенсія за грудень 2014 року по відомості №119 у розмірі 1 247,95 грн., яка була нарахована ОСОБА_2 , однак отримана на підставі доручення, виданого ОСОБА_1

ОСОБА_3 видала доручення 05.12.2014 року ОСОБА_1 , яким надала повноваження ОСОБА_1 отримати пенсію ОСОБА_3 за грудень 2014 року. Доручення посвідчене головним лікарем Київської міської клінічної лікарні №4.

ГУ ПФУ в м. Києві було направлено ОСОБА_1 листи від 10.06.2020 №2600-0404-8/75364 та від 15.06.2023 №2600- 0504-8/119808 щодо добровільного повернення безпідставно отриманих коштів у сумі 1 247,95 грн., яка залишилась відповідачем без відповідного реагування.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визначення її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 47 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсії, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності.

Згідно з пунктом 1.9 Інструкції про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку, зареєстрованої в МЮУ 02.07.2009 за № 592/16608, виплата пенсії, соціальних допомог за відомостями за формою В1-М здійснюється до зазначеної у відомості дати та до кінця виплатного періоду

Відповідно до ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належить пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним .у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається особою до органу, що призначає пенсію, в якому померлий пенсіонер перебував на обліку як одержувач пенсії.

Пунктом 2.26 Порядку № 22-1 передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки.

Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону № 1058, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером надень його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини надається свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до статті 248 ЦК України у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності представництво за довіреністю припиняється.

Таким чином, ОСОБА_1 було отримано пенсію за громадянку ОСОБА_2 в сумі 1 247,95 грн. після її смерті на підставі довіреності, яка втратила свою чинність 13.12.2014р.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі України. Від імені та в інтересах держави України право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначені випадки при яких переплата пенсії може бути визнана безнадійною заборгованістю, а саме: смерті боржника; визнання боржника безвісно відсутнім або померлим; набрання законної сили рішенням суду про відмову територіальним органам Пенсійного фонду України у стягненні (утриманні) з боржника сум переплат пенсії; якщо заходи, вжиті територіальними органами Пенсійного фонду України, з розшуку боржника не дали позитивних результатів; в інших випадках, передбачених законом.

Аналізуючи вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів та відповідно його задоволення судом.

У порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при зверненні до суду із цим позовом, у розмірі 2 684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 18, 80, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про повернення безпідставно отриманих коштів задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві безпідставно отримані кошти в сумі 1 247,95 грн. (одна тисяча двісті сорок сім грн. 95 коп.) та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.).

3. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

4. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін у справі:

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ 4209868).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення суду складено та підписано 26.06.2024 р.

Суддя І.О. Ольшевська