У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в особі судді Бароніна Д.Б., розглянувши в приміщенні суду в м. Черкаси позовну заяву Заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу, Будищенської сільської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому середовищу внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу та Будищенської сільської ради звернулися до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому середовищу внаслідок вчинення адміністративного правопорушення.

Предметом позову є відшкодування збитків, завданих незаконними діями ОСОБА_1 , що виразилися у незаконному вилові біоресурсів за допомогою забороненого знаряддя лову в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, що входить до меж державного ландшафтного заказнику місцевого значення «Рогозинські острови» на загальну суму 204218,16 грн.

Під час вирішення питання про можливість прийняття справи до розгляду та відкриття провадження у справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з отриманими відомостями відповідно до положень ч. 6 ст. 187 ЦПК України з виконавчого комітету Межівської селищної ради № 1435/0/2-24 від 09.10.2024, вбачається, щоОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 6 ст. 28 ЦПК України закріплено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Вищевказаною нормою керувався прокурор, коли пред`являв цей позов до Черкаського районного суду Черкаської області.

Разом з тим, відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у водних об`єктах (їх частинах), територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 2 ЦК України, учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи). Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Суд звертає увагу на те, що ч. 6 ст. 28 ЦПК України визначає можливість подання до суду за місцем заподіяння шкоди лише тих позовів, які стосуються відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб.

При цьому, зі змісту ст. 2 ЦК України, ч. 1 ст. 2, ч. 4 ст. 56 ЦПК України видно, що у законодавстві України чітко розрізняються такі учасники цивільних відносин як фізичні особи, юридичні особи, держава Україна, а також розрізняються інтереси фізичних осіб, інтереси юридичних осіб та інтереси держави.

В даному випадку спірні правовідносини виникли на підставі завдання шкоди об`єктам права власності Українського народу, а не майну конкретно визначених фізичних або юридичних осіб. Права власника на ці об`єкти здійснювали компетентні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, проте самим цим органам як юридичним особам шкоди завдано не було. Прокурор звернувся до суду з цим позовом в інтересах держави в особі компетентних органів влади, а не в інтересах певних юридичних осіб.

Отже, цей позов не стосується відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб. Цей позов стосується відшкодування шкоди, яка завдана об`єктам права власності Українського народу, тобто інтересам держави, а тому на цей позов не розповсюджуються правила ч. 6 ст. 28 ЦПК України.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, в рішенні від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06), де Суд визначив концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Таким чином, невиправдано розширене тлумачення ч. 6 ст. 28 ЦПК України на користь інтересів держави призведе до порушення права відповідача (фізичної особи) на суд, встановлений законом (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) та буде проявом тлумачення закону у найбільш несприятливий спосіб стосовно єдиного учасника справи, який перебуває під захистом Конвенції.

Згідно із пунктом 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року№ 64/2022"Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX.

Вищевказаною постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX було утворено Синельниківський район (з адміністративним центром у місті Синельникове) у складі територій Брагинівської сільської, Васильківської селищної, Великомихайлівської сільської, Дубовиківської сільської, Зайцівської сільської, Іларіонівської селищної, Маломихайлівської сільської, Межівської селищної, Миколаївської сільської, Новопавлівської сільської, Першотравенської міської, Петропавлівської селищної, Покровської селищної, Раївської сільської, Роздорської селищної, Синельниківської міської, Славгородської селищної, Слов`янської сільської, Української сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, до набрання чинності вищевказаною постановою, с. Володимирівка знаходилося у складі Межівського району Дніпропетровської області. Станом на теперішній час відсутній закон України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів, а тому діє пункт 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, вищевказана позовна заява має бути розглянута Межівським районним судом Дніпропетровської області на підставі ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Отже, ця цивільна справа підлягає переданню на розгляд до Межівського районного судоу Дніпропетровської області, який розташований за адресою: 52900, Україна, Дніпропетровська область, смт. Межова, вул. Московська, буд. 21.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 258, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення, цивільну справу №707/2528/24 за позовною заявою Заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу, Будешенської сільської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому середовищу внаслідок вчинення адміністративного правопорушення передати на розгляд до Межівського районного судоу Дніпропетровської області, який розташований за адресою: 52900, Україна, Дніпропетровська область, смт. Межова, вул. Московська, буд. 21.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: Д. Б. Баронін