У Х В А Л А

про закриття провадження

09 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі Майор О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» в особі уповноваженого представника Артимич М.М. до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» в особі уповноваженого представника Артимич М.М. звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

26.11.2024 року до суду від представника позивача надійшла заява, згідно якої зазначено, що відповідач ОСОБА_1 після відкриття провадження у справі, а саме станом на 20.11.2023 року погасив заборгованість по кредиту у розмірі 41 899,74 грн., а тому позивач не підтримує позовні вимоги в частині стягнення цієї суми заборгованості.

Зазначає, що на даний час незадоволеними залишились позовні вимоги Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» у частині стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 3028 грн., які у відповідності до ч.3 ст. 142 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі судовим рішенням. Розгляд справи просив проводити без участі представника позивача.

Сторони в судове засідання не зявились.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи в межах заявленого клопотання, оцінивши наявні докази, в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Розглядаючи заяву представника позивача, суд виходить з наступного.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст.13 ЦПК України).

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Згідно п.2 ч.1 ст .255ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Під предметом спору розуміється об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 р. у справі №13/51-04, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплати суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Як встановлено судом після відкриття провадження у справі відповідачем було добровільно погашено суму боргу в межах позовних вимог.

З огляду на зміст поданої заяви чітко вбачається відсутність предмету спору, а тому право позивача не можна вважати порушеним і таким, що підлягає захисту, а відтак враховуючи вище наведене, зважаючи, що позивач подав заяву згідно якої зазначено , що відповідач ОСОБА_1 після відкриття провадження у справі, погасив заборгованість по кредиту у розмірі 41 899,74 грн., а тому позивач не підтримує позовні вимоги в частині стягнення цієї суми заборгованості, з огляду на правову позицію позивача суд позбавлений можливості продовжити розгляд справи та приходить до висновку, що є всі підстави для закриття провадження по справі на підставі п.2 ч.1 ст . 255ЦПК України.

Разом з тим суд роз`яснює сторонам наслідки закриття провадження у справі, які передбаченіст. 256 ЦПК України: у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Щодо вимог позивача в частині повернення суми сплаченого судового збору.

У відповідності до положень ст. 255ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору або якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

При цьому у даній ухвалі вирішується питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

У даній справі позивач звернувся до суду із заявою - повідомленням про відсутність предмета спору, мотивуючи її тим, що відповідач заборгованість погасив. Фактичний зміст зазначеної заяви свідчить про відмову позивача від позову унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Згідно ч. 3 статті 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, у відповідності до вимог ч. 3 ст.142ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача понесені та документально підтверджені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. з відповідача.

Керуючись: ст. 43, п.2 ч.1 ст. 255, 256, ст.ст. 258, 260 -261 ЦПК України, суд -

П О С ТА Н О В И В :

Провадження по справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» в особі уповноваженого представника Артимич М.М. до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором- закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (місце знаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп. сплаченого судового збору.

Додатково позивачу роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію ухвали суду направити сторонам по справі для відома.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца