Справа № 164/2481/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 жовтня 2024 року. Селище Маневичі.

Суддя Маневицького районного суду Волинської області Токарська І.С., вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Відділ «Служба у справах дітей» Маневицької селищної ради, про встановлення факту перебування дитини на утриманні,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду через свого представника ОСОБА_3 із указаною заявою, в якій просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме - факт перебування на утриманні у ОСОБА_1 неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ознайомившись із поданою заявою, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Вимоги до заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначені статтями 315, 318 ЦПК України.

Отже, заява про встановлення юридичного факту повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст.175 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст. 318 ЦПК України.

Згідно зі ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Відповідно до п.1 Постанови ПВС України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд також звертає увагу на те, що вимога про встановлення будь-якого факту в рамках позовного або окремого провадження має переслідувати певну юридичну мету та безпосередньо призводити до ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача/заявника.

Суд не може встановлювати певний факт в резолютивній частині рішення лише для констатації самого факту, без юридичної мети його встановлення.

У порушення зазначених норм процесуального закону заявник, в обґрунтування своїх вимог, у заяві не зазначив мети звернення до суду із такими вимогами і не надав при цьому доказів на підтвердження неможливості встановлення такого юридичного факту в позасудовому порядку.

Також зазначення дійсної мети встановлення такого факту впливає на визначення кола осіб, які братимуть участь у розгляді справи.

У відповідності до ч.4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Такими у своїй заяві ОСОБА_1 зазначає матір ОСОБА_4 , відносно якого просить встановити факт перебування на утриманні, та відповідну службу у справах дітей.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Юридичну заінтересованість, окрім ОСОБА_2 та Відділу «Служба у справах дітей», які зазначені заявником заінтересованими особами, також має, на думку суду, рідний батько дитини ОСОБА_5 .

Крім того, суд звертає увагу заявника на постанову ВП ВС від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23), відповідно до якої касаційний суд звернув увагу на те, що встановлення факту, який має юридичне значення, факт одноосібного виховання дитини - не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки за встановлених у цій справі обставин існує спір про право щодо участі одного з батьків у вихованні й утриманні дитини. З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків виховання дитини, питання, заявлене батьком у цій справі, не може з`ясовуватися безвідносно до дій другого з батьків та може вирішуватись у межах спору про право між батьками дитини в позовному провадженні.

У відповідності до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, вважаю за необхідне заяву залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, а саме: зазначити, які юридичні наслідки для заявника має встановлення даного факту (виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав), яка мета встановлення такого факту та у зв`язку з цим, визначитись із колом заінтересованих осіб у цій справі; зазначити докази, що підтверджують факт та надати їх до заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями, 19, 185, 260, 293, 294, 315, 352 ЦПК України суддя,-

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Відділ «Служба у справах дітей» Маневицької селищної ради, про встановлення факту перебування дитини на утриманні - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк,заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська