Справа № 361/6000/24
Провадження № 2-о/361/295/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

21 червня 2024 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Писанець Н.В., вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Служба у справах дітей та сім`ї Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про становлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

До Броварського міськрайонного суду Київської області в порядку окремого провадження надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Служба у справах дітей та сім`ї Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про становлення факту, що має юридичне значення.

В її обґрунтування заявниця зазначала, що рішенням Броварського районного суду Київської області від 17 листопада 2022 року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Під час шлюбу у них народилася дитина - ОСОБА_3 . Станом на сьогодні дитина проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Вона є військовозобов`язаною, тому підлягає призову на військову службу. Батько дитини - ОСОБА_2 будь-яких дій щодо утримання або виховання дитини не здійснює, матеріальну допомогу не надає, аліментів на утримання дитини не сплачує та наразі проходить військову службу в ЗСУ. Встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини необхідно заявниці для ефективного захисту її прав та інтересів та захисту інтересів сина, так як дитина виховується одним із батьків.

Просила суд встановити факт самостійного виховання та утримання матір`ю ОСОБА_1 дитини - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вивчивши матеріали заяви, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження по справі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинно бути зазначено:

1)який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2)причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3)докази, що підтверджують факт.

Як вбачається із заяви та доданих документів, заявниця просить встановити факт самостійного виховання та утримання матір`ю ОСОБА_1 дитини - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що необхідно заявниці для юридичної фіксації цього факту, оскільки в подальшому може виникнути необхідність захисту прав та інтересів дитини, яка виховується тільки одним із батьків, а також для надання відстрочки заявниці від мобілізації.

Заявниця посилалась на те, що чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення факту самостійного виховання дитини, окрім як в порядку окремого провадження.

Водночас в заяві не вказано, з метою захисту яких конкретно прав та інтересів дитини і заявниці необхідно встановити даний факт, ким та коли і в зв`язку з чим заявниці було відмовлено в реалізації її прав.

Крім того, в поданій заяві не зазначено, чому в інший спосіб неможливе встановлення зазначеного факту, не зазначені, які юридичні наслідки для заявниці має встановлення даного факту, яка мета встановлення такого факту.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019р. у справі № 320/948/18 зазначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Разом з тим, питання утримання малолітніх, неповнолітніх дітей, врегульовані положеннями Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 180 СК України, саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку по утриманню дітей врегульовано ст. 181 СК України, де зокрема закріплено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, питання утримання дітей віком до 18 років, унормовано саме положеннями СК України, відповідно до положень якого саме батьки (мати та батько) зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, при цьому ці питання батьки вирішують за домовленістю між собою, а у разі відсутності такої домовленості у судовому порядку, шляхом звернення до суду з позовом, або заявою про видачу судового наказу.

Отже, факт, про встановлення якого просить заявник, не породжує для нього жодних особистих немайнових чи майнових прав, не підтверджує наявності чи відсутності неоспорюваних прав, що є завданнями окремого провадження.

Враховуючи вищевикладене, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки із заяви про встановлення факту перебування дітей на утриманні вбачається спір про право.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 315 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Служба у справах дітей та сім`ї Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про становлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Писанець Н.В.