"24" червня 2024 р.
Справа № 642/6417/23
Провадження № 2/642/143/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Вікторова В.В.,

за участю секретаря Шнайдер Д.С.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Друга Харківська міська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Равницька Л.С. звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_4 , в якому просила: усунути відповідача ОСОБА_4 від права на спадкування після смерті її батька, ОСОБА_6 ?1962р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що батьками позивача є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.11.2003 по 02.11.2005 року. Після розірвання шлюбу позивач разом зі своєю матір`ю, ОСОБА_7 , дідусем ОСОБА_6 , та його матір`ю ОСОБА_5 мешкали разом в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначена квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.02.1999 року Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстраційний № НОМЕР_1 , належала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 стала часто пропадати з дому та залишала сина без догляду, а згодом пішла з дому та не повернулась. Після чого за заявою ОСОБА_5 до поліції була оголошена в розшук.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 17 квітня 2007 року за позовом прокурора Золочівського району в інтересах ОСОБА_1 ,

ОСОБА_8 був позбавлений батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 31 серпня 2007 року по справі № 2-1399/07 ОСОБА_7 була позбавлена батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_7 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини починаючи з 02 березня 2007 року.

Рішенням виконкому Ленінської районної ради в місті Харкові від 02.10.2007 року за №658 ОСОБА_5 була призначена опікуном малолітнього онука, ОСОБА_1 .

Виконавчий лист виданий Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів по справі №2-1399/07 буд пред`явлений до виконання.

12 лютого 2008 року до Ленінського районного суду м. Харкова державний виконавець направив подання про оголошення ОСОБА_9 в розшук.

Ухвалою Ленінського районного суду від 14 березня 2008 року, справа №6-4/08, що оголошено ОСОБА_7 в розшук..

Аліменти на утримання ОСОБА_1 , його мати, ОСОБА_10 так і не сплатила жодної копійки, з 2005 року вона вперше заявила про себе, пред`явивши до своєї дитини позов до суду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова, справа №2о-10 від 11.01.2010 р ОСОБА_7 була визнана померлою, Новобаварським відділом ДРАГС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) зроблено актовий запис про смерть №02 від 29.11.2011 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті за №7 від 19.01.2023 року, дата смерті ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Харківської міської ради від 20.12.2011 р.№ 886 ОСОБА_11 було надано статус дитина-сирота та зобов`язано опікуна - ОСОБА_5 здійснити заходи щодо прийняття спадщини малолітнім ОСОБА_12 після смерті матері ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер дід ОСОБА_13 , 1962 року народження, інвалід 2 групи по ЧАЄС.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки приватизованої квартири АДРЕСА_2 .

Спадкоємцями першої черги за законом є батьки померлого- ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , та донька - ОСОБА_7 . Батько померлого, ОСОБА_14 , подав заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_5 .

21.06.2012 року державний нотаріус Другої Харківської державної нотаріальної контори Вільховий Р.М. видав свідоцтво про право на спадщину за законом, яким засвідчив, що на підставі ст.1261 ЦК України, спадкоємцем у цьому свідоцтві майна гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , є її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 2/3 частин квартири АДРЕСА_2 , яка належала померлій наступним чином: 1/2 частина належала їй особисто, а 1/6 частина квартири належала її батьку гр. ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була його дочка гр. ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Спадкова справа №299/2012, зареєстровано в реєстрі за №4-354.

Право за ОСОБА_7 ( ОСОБА_15 ) на 1/2 частку зазначеної квартири, яка належала їй в порядку приватизації - ОСОБА_1 визнає.

ОСОБА_6 , дід ОСОБА_1 та батько позивачки ОСОБА_4 ( ОСОБА_16 ), спадкодавець, через тяжку онкологічну хворобу перебував у безпорадному стані. ОСОБА_17 був інвалідом 11 групи по ЧАЄС, ще з 1993 року, навіть не міг виконувати свої батьківські обов`язки відносно своєї дитини ОСОБА_18 (відповідача по справі). Тому до своєї смерті ОСОБА_6 покладався тільки на допомогу своїх батьків - ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , який жив у Золочіві. Так ОСОБА_6 і помер.

ОСОБА_4 весь час с моменту свого зникнення, жодного разу не поцікавилась станом свого хворого батька та своєї малолітньої дитини. Через її позов стало відомо, що весь цей час вона проживала неподалік, хоч конкретну адресу свого місця перебування не вказує, невдовзі після зникнення, а саме 31 січня 2006 року,( свідоцтво про шлюб) створила сім`ю, уклала шлюб.

Тобто, можна стверджувати, що ОСОБА_4 , розуміючи свій обов`язок, як доньки, щодо надання необхідної допомоги, її необхідності для життєдіяльності спадкодавця, її хворого батька, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою нею встановленого законом обов`язку, дає підстави для пред`явлення позовної вимоги щодо усунення ОСОБА_4 від спадкування після смерті свого батька ОСОБА_6 щодо належної йому 1/2 частки в квартирі, де її частка як спадкоємиці першої черги мала становити 1/6 частку, а ОСОБА_1 є належним спадкоємцем за таких обставин.

06.12.2023 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому заперечує проти позовних вимог. У відзиві зазначено, що 11.10.2010 року рішенням Ленінського районного суду м. Харкова відповідача ОСОБА_4 було визнано померлою. Після чого була відкрита спадщина і 21.06.2012 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, так як він на той час був єдиним сином відповідача. 18.10.2022 року рішенням Ленінського районного суду м. Харкова у справі №642/5506/21 скасовано рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11.01.2010 у справі №2-0/10 про визнання померлою ОСОБА_4 (Олійник). На сьогодні у суді розглядається справа про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2012 року, видане на ім`я позивача. Представник вважає, що, вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених ч. 2 ст. 1259 ЦК України. У Позивача не виникає жодних прав та обов`язків щодо спадкового майна, яке складається з 1/3 частки від квартири АДРЕСА_2 , яка належала померлому ОСОБА_6 . Крім того, вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування можу бути пред`явлена одночасно з позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у ч. 2 ст. 1259 ЦК України, а такий позов позивачем не пред`являвся. Також позивачем пропущено строк позовної давності для пред`явлення такого позову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано час для усунення недоліків.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме: витребувано з Другої Харківської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_6 та копію спадкової справи після смерті ОСОБА_7 . Крім того, витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетинання державного кордону України відповідача у період з 24.02.2022р.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відео конференції для забезпечення участі відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Равницька Л.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позивних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов. Крім того, зазначила, що мова йде про спір про усунення від спадкування відповідача від спадщини, яка була відкрита після смерті батька відповідача - ОСОБА_6 . Після його смерті спадкоємцями першої черги була його донька- ОСОБА_4 (відповідач) та його мати ОСОБА_5 (третя особа). Позивач є онуком померлого і відповідно не відноситься до спадкоємців першої черги, а тому він не має права звертатися з таким позовом. Крім того, позивачем не доведено, що спадкоємець потребував допомоги саме від ОСОБА_4 (відповідача), а також того, що саме вона повинна була надавати йому допомогу фізичну та фінансову. Позивачем також не доведено, що вона ухилялася від надання такої допомоги, а також те, що вона мала змогу надавати таку допомогу. Даний факт позивач не підтвердив.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про час та день розгляду справи повідомлена належним чином. 28.05.2024 року у судовому засіданні відповідач надала усні пояснення у справі. Вважає, що врегулювати спір мирним шляхом не можливо через складні відносини з родичами. Зазначила, що її батько - ОСОБА_6 хворів, мав онкологічне захворювання, але він ніколи не звертався до неї за допомогою, а завжди казав, щоб вона влаштовувала своє життя. Крім того, вона не мала змоги надавати фінансову допомогу батькові, оскільки отримували дохід лише у вигляді соціальної допомоги по догляду за дитиною. Батько проживав в селі Івашки разом з цивільною дружиною, також поряд з ним жили родичі дід, бабуся та тітка. Відповідач підтримувала зв`язок з батьком, знає що він до останнього самостійно ходив, та міг сам себе фізично підтримувати. У Харкові відповідач проживала разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_20 . Про смерть ОСОБА_6 їй повідомила цивільна дружина батька, але вона не мала можливості бути присутньою на його похоронах через фінансові труднощі.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник третьої особи Другої Харківської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, за відсутності заперечень інших учасників справи, вважає можливим розглянути справу за відсутності третіх осіб, повідомлених про розгляд справи належним чином.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, заслухавши представників сторін, відповідача, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до матеріалів спадкової справи ОСОБА_6 та ОСОБА_21 є власниками на праві спільної сумісної власності квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа якої складає 42,9 кв.м. Дана обставина підтверджується копією Свідоцтва про право власності на квартиру від 26.02.1999 року № 4-99-150020, виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради (запис у реєстровій книзі № П-4-9076 від 12.03.1999 року) та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.10.2011 року. В свідоцтві зазначено, що вказана квартира приватизована згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим міським відділом актів цивільного стану №4 Харківського обласного управління юстиції.

Згідно копії запису акта про народження №1235 від 19.12.1986р. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є донькою ОСОБА_6 .

Згідно копії запису акта про одруження №477 від 04.11.2003р. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_16 ».

Згідно копії повторно виданого свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 21.08.2020, ОСОБА_7 після укладення шлюбу 31.01.2006 року змінила прізвище на « ОСОБА_15 ».

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином відповідача ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 16.04.2004.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання позивач, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 05.10.2004 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова, справа №2о-10 від 11.01.2010 р ОСОБА_10 була визнана безвісно відсутньою з 14.03.2008р., Новобаварським відділом ДРАГС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) зроблено актовий запис про смерть №02 від 29.11.2011 року.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 29.11.2011, дата смерті ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

21.10.2011 року державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем є його мати, ОСОБА_5 , яка спадкує 23 частки спадкового майна, у тому числі 1/3 частки у спадщині, від якої відмовився батько спадкодавця, ОСОБА_14 , та дочка померлого ОСОБА_10 , яку визнано безвісно відсутньою з 14.03.2008 року згідно з рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 11.01.2010 року, яка спадкує 1/3 частку спадкового майна. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з частини квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням Харківської міської ради від 20.12.2011 р.№ 886 ОСОБА_11 було надано статус дитина-сирота та зобов`язано опікуна - ОСОБА_5 здійснити заходи щодо прийняття спадщини малолітнім ОСОБА_12 після смерті матері ОСОБА_7

21.06.2012 року державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_10 , спадкоємцем якої є її єдиний син - ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 2/3 частин квартири АДРЕСА_2 , яка належала померлій наступним чином: частина квартири належала їй особисто, та 1/6 частина квартири належала її батьку - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була його дочка - ОСОБА_10 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18.10.2022 року та додатковим рішенням від 29.11.2022 по справі №642/5506/24 рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 11.01.2010 року у справі №2-0/10 про визнання особи померлою скасовано, та анульовано актовий запис №02 від 29.11.2011 року про смерть ОСОБА_4 .

Крім того, відповідач ОСОБА_4 звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2012 року, видане на ім`я позивача та визнання права власності. Зазначена судова справа судом ще не розглянута.

Позивач та його представник просять усунути від права спадкування відповідача ОСОБА_4 після смерті спадкодавця - її батька ОСОБА_6 , посилаючись на те, що ОСОБА_6 через тяжку онкологічну хворобу перебував у безпорадному стані, був інвалідом 11 групи по ЧАЄС та дуже хворів ще з 1993 року. Відповідач залишила його та свою дитину на призволяще та пішла з сім`ї.

На підтвердження вказаних обставин суду надано:

-копію довідки №019616 про інвалідність ОСОБА_6 ;

-копію свідоцтва про хворобу №217 від 14.06.1991року ОСОБА_6 ;

-копію лікарського свідоцтва про смерть №178 від 15.08.2006р.;

-копію свідоцтва про смерть ОСОБА_6 від 15.08.2006р.;

-копію рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 31.08. 2007 року по справі № 2-1399/07, яким ОСОБА_7 була позбавлена батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_7 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини починаючи з 02 березня 2007 року.

-Копію рішенням виконкому Ленінської районної ради в місті Харкові від 02.10.2007 року за №658, яким ОСОБА_5 була призначена опікуном малолітнього онука, ОСОБА_1 .

-Копію ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 14.03.2008 року У справі №6-4/08, якою оголошено в розшук ОСОБА_7 за поданням державного виконавця.

У позові зазначено, що з моменту свого зникнення відповідач за весь час хвороби свого батька участі в догляді не приймала, матеріальної допомоги не надавала, станом його здоров`я не цікавилася. Лише через її позов до суду стало відомо, що весь цей час вона проживала неподалік, уклала шлюб та створила нову сім`ю. Представник позивача вважає, що за таких обставин, саме ОСОБА_1 є належним спадкоємцем.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 підтвердили той факт, що ОСОБА_6 хворів, страждав на онкологічне захворювання, потребував фізичної та фінансової допомоги, яку йому надавали родичі та сусіди. ОСОБА_6 проживав у селі Івашки разом з цивільною дружиною. Його донька, ОСОБА_4 , покинула сім`ю та пішла з дому, залишивши дитину на хворого батька, якому не надавала ніякої допомоги. Свідкам невідомо чи звертався ОСОБА_6 за допомогою до доньки, ОСОБА_4 та чи могла вона надавати йому допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини п`ятої статті 1224 Цивільного кодексу України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту частини п`ятої статті 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Положеннями частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем не надано належних, допустимих та безспірних доказів, що є його процесуальним обов`язком, щодо ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; потреби спадкодавця в допомозі саме від відповідача.

Оскільки одночасне настання наведених вище обставин і доведеність зазначених фактів у їх сукупності не підтверджено позивачем відповідними доказами, суд дійшов висновку, що відповідач, як спадкоємець, не може бути усунута від спадкування за законом після смерті її батька.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав визначених у ч. 2 ст. 1259 ЦПК України. Тобто, право на подачу відповідного позову про усунення від спадщини мають лише такі особи, для яких усунення від спадщини створить права та обов`язки, пов`язані із спадкуванням.

Позивачем позов про одержання права на спадкування з підстав визначених у ч. 2 ст. 1259 ЦПК України не пред`являвся.

Суд при вирішенні справи також враховує, те, що окрім позивача є інші спадкоємці, які відносяться до спадкоємців першої черги. При цьому позивач не відноситься до спадкоємців першої черги, та у нього не виникає жодних прав та обов`язків щодо спадкового майна, яке складається з 1/3 частки від 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належала батьку відповідача та діду позивача ОСОБА_6 .

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення від права спадкування ОСОБА_4 , задоволенню не підлягають.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. У зв`язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивачів.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 1224, 1259 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Друга Харківська міська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Вікторов