№ 207/2444/24
№ 2/207/910/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бистрової Л.О.

при секретарі Пономаренко В.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_2 про припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_2 про припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, в порядку Закону України «Про захист прав споживачів».

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що він, ОСОБА_1 , 25.03.2024 року отримав повідомлення від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк), що він винен у шахрайстві і його карту заблоковано.

Ним ніяких шахрайських дій вчинено не було, оскільки 25.03.2024 року на крипто біржі Binance через аккаунт який зареєстрований на його дружину - ОСОБА_3 , він продавав USDT, о 00:07 йому на картку НОМЕР_1 надійшов платіж у розмірі 18500 грн. від ОСОБА_2 , та на платформі binance йому прислали копію платіжної інструкції і він підтвердив угоду та перевів кошти у розмірі 443 USDT що еквівалентно 18500 грн..

На ранок 25.03.2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вже заблокував його картку та всі рахунки.

25.03.2024 року він звернувся до поліції для фіксації факту блокування картки. Також 25.03.2024 року він звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з заявою щодо пояснення на яких підставах було заблоковано картку.

29.03.2024 року йому надійшло рішення від Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області відділення поліції №2 Кам`янського районного управління поліції вих. № 3433, в якому вказано що, між ним та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» склалися цивільно-правові відносини розгляд, яких відноситься до юрисдикції районів судів.

03.04.2024 року йому від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» прийшла відповідь від 03-04-2024 р №20.1.0.0.0/7-240325/81277 на його звернення 555-ВБ від 25-03-2024 року, в якій написано що, правовою підставою для припинення обслуговування є п. 1.1.10.5.2 Умов і правил надання банківських послуг. В п. 1.1.10.5.2 вказано, що, в разі порушення Клієнтом вимог чинного законодавства України та/ або умов даного Договору та/або у разі виникнення Несанкціонованого овердрафту Банк має право зупинити здійснення розрахунків за Платіжною карткою (заблокувати Платіжну картку) та/або визнати її недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у встановленій Банком частині у разі невиконання Клієнтом своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим Договором.

10.04.2024 року він звернувся до банку з проханням надати роз`яснення, на підставі яких саме порушень вимог чинного законодавства України та/або умов даного Договору Банк заблокував його Платіжну картку, однак чіткої та зрозумілої відповіді йому надано не було. Вважає, що неправомірними діями Банку грубо порушено його права, як споживача, передбачені ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву щодо розгляду справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву щодо розгляду справи за його відсутності. Позовні вимоги не визнав в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, була повідомленя належним чином про дату та час розгляду справи. Причини неявки суду невідомі.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Розумність строків розгляду справи судом є одним із принципів цивільного судочинства.

Відповідно дост.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Платіжної інструкції на картку 716918 надійшов платіж у розмірі 18500 грн. від ОСОБА_2 ,.

25.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до поліції для фіксації факту блокування картки. Також 25.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з заявою щодо пояснення на яких підставах було заблоковано картку.

29.03.2024 року ОСОБА_1 надійшло рішення від Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області відділення поліції №2 Кам`янського районного управління поліції вих. № 3433, в якому вказано що, між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» склалися цивільно-правові відносини розгляд, яких відноситься до юрисдикції районів судів.

03.04.2024 року ОСОБА_1 від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» прийшла відповідь від 03-04-2024 р №20.1.0.0.0/7-240325/81277 на його звернення 555-ВБ від 25-03-2024 року, в якій написано що, правовою підставою для припинення обслуговування є п. 1.1.10.5.2 Умов і правил надання банківських послуг. В п. 1.1.10.5.2 вказано, що, в разі порушення Клієнтом вимог чинного законодавства України та/ або умов даного Договору та/або у разі виникнення Несанкціонованого овердрафту Банк має право зупинити здійснення розрахунків за Платіжною карткою (заблокувати Платіжну картку) та/або визнати її недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у встановленій Банком частині у разі невиконання Клієнтом своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим Договором.

10.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся до банку з проханням надати роз`яснення, на підставі яких саме порушень вимог чинного законодавства України та/або умов даного Договору Банк заблокував його Платіжну картку, однак чіткої та зрозумілої відповіді йому надано не було. Вважає, що неправомірними діями Банку грубо порушено його права, як споживача, передбачені ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно п. 1.1.6.3. Умов та Правил надання банківських послуг/далі - Умови/: «Сторони зобов`язуються врегулювати суперечки і претензії, що виникають у зв`язку з виконанням Договору, шляхом переговорів, а в разі неможливості врегулювати спір шляхом переговорів - у судовому порядку».

Згідно п. 1.1.7.7. Умов: «Сторони узгодили, що підхід, який передбачає призупинення/обмеження обслуговування Клієнта не є обмеженням права розпоряджання рахунком/грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не є відмовою Банку від підтримання ділових відносин з Клієнтом, оскільки Клієнт не позбавлений права звернення до Банку для проведення ініційованих операцій за рахунком та продовження обслуговування за умови надання необхідних документів та/або відомостей/інформації для належної перевірки, необхідних даних для здійснення/ завершення актуалізації/ для перерахування залишку коштів на власний рахунок, відкритий в іншому банку, згідно наданих Клієнтом реквізитів».

Пунктом 1.1.10.8.1. Умов передбачено: «Банк з метою захисту прав Клієнтів забезпечує:

- надання повної та достовірної інформації Клієнтам щодо послуг емісії платіжних інструментів та їх обслуговування відповідно до вимог законодавства;

- розробку договірної бази з додержанням вимог законодавства щодо захисту прав Клієнтів; - безпеку здійснення платіжних операцій за допомогою платіжних інструментів;

- право Клієнтів на звернення до Банку через різні канали для вирішення спірних ситуацій, консультацій щодо послуг, подання скарг, пропозицій та з інших питань та право на отримання відповідні на своє звернення.

В свою чергу пунктом 1.1.10.8.2. Умов визначено: «Банк діє відповідно до чинного законодавства України щодо захисту прав Клієнтів та сприяє врегулюванню спірних ситуацій з Клієнтами шляхом досудового врегулювання.».

Документи, що підтверджують вказані обставини.

1. Заява ОСОБА_1 від 28.03.2024р. Директору Кам`янського відділення АТ КБ «Приватбанк»;

2. Довідка за матеріалами ЄО № 4315 від 25.03.2024р.

3. Лист ГУ НП в Дніпропетровській області відділення поліції №2 Кам`янського районного управління поліції від 29.03.2024р. вих. № 3433,

4. Платіжна інструкція № P24AP24AD3992

5. Копія платіжної картки № НОМЕР_1 .

Відповідно до положень ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Нормами частин 1, 2 статті 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу.

Пунктом 56 частини 1 статті 1 Закону України "Про платіжні послуги" визначено, що платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки.

Пунктом 3 частини 21 статті 38 Закону України "Про платіжні послуги" передбачено, що емітент право зупинити або припинити право користувача на використання електронного платіжного засобу у разі порушення користувачем умов його використання, визначених договором та/або законодавством. Зупинення або припинення права користувача на використання електронного платіжного засобу не припиняє зобов`язань користувача і емітента, що виникли до зупинення або припинення зазначеного права.

Відповідно до статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб`єктами первинного фінансового моніторингу є в тому числі банки.

За змістом положень статті 23 вказаного Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу, що здійснює або забезпечує здійснення фінансових операцій, має право зупинити здійснення таких операцій, якщо вони є підозрілими, та зобов`язаний зупинити такі фінансові операції у разі виникнення підозри, що вони містять ознаки вчинення кримінального правопорушення, визначеного Кримінальним кодексом України.

У день зупинення фінансової операції суб`єкт первинного фінансового моніторингу повідомляє спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку фінансову операцію, її учасників та про залишок коштів на рахунку клієнта, відкритому суб`єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової операції, та у разі зарахування коштів на транзитний рахунок суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на такому рахунку в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється без попереднього повідомлення клієнта на два робочі дні з дня зупинення включно.

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансових операцій, здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкта первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронні органи, уповноважені приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення, повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках у межах зарахованих сум.

У разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки:

- ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого кримінального правопорушення, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов`язаний негайно, але не пізніше наступного робочого дня, скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб`єкта первинного фінансового моніторингу;

- є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб`єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних фінансових операцій.

Строк зупинення відповідних фінансових операцій продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів.

Спеціально уповноважений орган у день отримання від правоохоронного органу інформації, передбаченої абзацами п`ятим і шостим цієї частини, зобов`язаний скасувати своє рішення про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій) та повідомити про це суб`єкта первинного фінансового моніторингу.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу поновлює проведення фінансових операцій:

-третього робочого дня з дня зупинення фінансової операції у разі неотримання суб`єктом первинного фінансового моніторингу протягом строку, передбаченого частиною першою цієї статті, рішення спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення фінансової операції;

-негайно, але не пізніше наступного робочого дня після дня отримання суб`єктом первинного фінансового моніторингу протягом строку, зазначеного в рішенні спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення відповідних фінансових операцій відповідно до частини другої цієї статті або про зупинення видаткової фінансової операції відповідно до частини третьої цієї статті, повідомлення про скасування спеціально уповноваженим органом такого рішення, але не пізніше 31 робочого дня з дня зупинення фінансової операції;

-наступного робочого дня після дати закінчення строку зупинення відповідних фінансових операцій, зазначених у рішенні спеціально уповноваженого органу про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій);

-негайно, але не пізніше наступного робочого дня після дня отримання суб`єктом первинного фінансового моніторингу доручення спеціально уповноваженого органу відповідно до частини третьої статті 31 цього Закону про поновлення фінансових операцій, зупинених на виконання відповідного запиту уповноваженого органу іноземної держави.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу не пізніше наступного робочого дня після поновлення проведення фінансових операцій інформує про це спеціально уповноважений орган.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу на письмовий запит клієнта повідомляє йому у письмовій формі номер та дату рішення спеціально уповноваженого органу про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій).

Зупинення та поновлення здійснення фінансових операцій відбуваються у порядку, визначеному суб`єктами державного фінансового моніторингу, які здійснюють державне регулювання і нагляд за діяльністю суб`єктів первинного фінансового моніторингу, або Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у межах їх повноважень.

Прийняття спеціально уповноваженим органом рішень про зупинення (подальше зупинення, продовження зупинення) відповідних фінансових операцій, зупинення чи поновлення проведення або забезпечення моніторингу фінансової операції відповідної особи на виконання запиту уповноваженого органу іноземної держави та доведення рішень чи доручень спеціально уповноваженого органу до суб`єкта первинного фінансового моніторингу, ліквідатора, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснюються у порядку, що встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Строки зупинення фінансових операцій суб`єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - третій та дев`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають.

Аналіз вказаних норм права вказує, що випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження коштами, які знаходяться на його рахунку, передбачені спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", проте здійснення обмежень відповідно до зазначеного Закону є чітко регламентованим за термінами та процедурою, що не дотримані банківською установою у застосуванні обмежень з розпорядження коштами позивача.

Аналогічних висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах: від 26 лютого 2020 року у справі № 201/16367/16 (провадження № 61-26561св18), від 1 квітня 2020 року у справі № 712/580/16-ц (провадження № 61-36043св18), від 13 квітня 2020 року у справі № 263/3736/17 (провадження № 61-1220св17) та від 17 червня 2020 року у справі № 460/5096/15-ц (провадження №61-1523св17).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За встановлених судом обставин, слід дійти висновку про те, що АТ КБ «Приватбанк» належним чином не обґрунтувало правомірність тривалого блокування карткових рахунків, відкритих на ім`я позивача ОСОБА_1 , доказів на підтвердження наявності порушень позивачем вимог законодавства, за наслідками яких було заблоковано його карткові рахунки АТ КБ «Приватбанк» до суду не надало та, незважаючи на неодноразові звернення ОСОБА_1 не вчинило дій, направлених на розблокування та відновлення обслуговування карткових рахунків ОСОБА_1 відкритих у АТ КБ «Приватбанк».

Крім того, призупинення обслуговування рахунків на ім`я позивача, включно з призупиненням видаткових операцій, триває з 25.03.2024 року, тобто, понад строки, встановлені чинним законодавством. Арешт на кошти позивача, які обліковуються на картковому рахунку, не накладено.

Таким чином, дії банку АТ КБ «Приватбанк» щодо блокування карткових рахунків відкритих на ім`я позивача та призупинення здійснення банківського обслуговування клієнта ОСОБА_1 слід визнати неправомірними, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», а позов задоволено повністю тому, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 3 028,00 грн..

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_2 про припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, в порядку Закону України «Про захист прав споживачів» - задовольнити.

Припинити дії Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк», які порушують право, як споживача, ОСОБА_1 , що виразились в блокуванні його платіжної картки № НОМЕР_1 .

Відновити становище, яке існувало до порушення права ОСОБА_1 , як споживача, що виразились в блокуванні Акціонерним Товариством Комерційний Банк «Приватбанк» його платіжної картки № НОМЕР_1 .

Визнати дії Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк», що виразились в блокуванні платіжної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 - неправомірними.

Зобов`язати Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» розблокувати платіжну картку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.О. Бистрова