Справа № 565/1071/24
Провадження № 2/565/332/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіДемчини Т.Ю.
з участю секретаря судового засіданняАлексейчик А.О.,
відповідачаОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення та встановлення порядку користування квартирою, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні спільною квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_2 та надання їй ключів від вказаної квартири, а також встановлення порядку користування цією спільною квартирою між співвласниками. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач та відповідачка є співвласниками вищезазначеної квартири, проте сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування спільною квартирою. ОСОБА_2 заявила вимогу виділити їй у відособлене користування житлову кімнату площею 16,3 кв.м., а також лоджію площею 3,3 кв.м, на яку лежить прохід через цю кімнату, а ОСОБА_1 - житлові кімнати площею 10,8 кв.м та 7,9 кв.м, нежитлові приміщення (кухню, коридор, ванну, вбиральню) залишити у спільному користуванні.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з`явилась, подала заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 вимоги позовної заяви не визнала. В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що ніколи не чинила перешкоди ОСОБА_2 у користуванні спільною квартирою, проте не погоджується, аби позивачка мала ключі від неї, якщо не має наміру у ній проживати. Кімната, про право користування якої позивачкою йдеться у позовній заяві, на час розгляду справи відповідачкою не зайнята, і проти такого поділу спільного житла між співвласниками ОСОБА_1 не заперечує. ОСОБА_1 вважає безпідставними позовні вимоги до неї, а тому просила у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову. Підставами для такого висновку суду стало наступне.

Квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частках по . Дану обставину судом встановлено зі змісту Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.03.2016, посвідченого державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори, серії НАТ № 855534, згідно з яким ОСОБА_1 є спадкоємцем її частини після смерті чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також зі змісту Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2017, посвідченого державним нотаріусом Вараської міської державної нотаріальної контори, серії НМІ № 245590, згідно з яким ОСОБА_2 є спадкоємцем її частини після смерті батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У зазначеній квартирі зареєстроване місце проживання співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується довідками виконавчого комітету Вараської міської ради від 11.12.2017, а також від 08.06.2024. Інші особи за вказаною адресою не зареєстровані, як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_1 не оспорюється.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідачкою ОСОБА_1 не оспорюється, що ключів від замка вхідних дверей до спірної квартири позивачка ОСОБА_2 не має.

19.08.2021 ОСОБА_2 зверталась до Вараського РВП ГУНП в Рівненській області із заявою, у якій повідомляла, що ОСОБА_1 чинить їй перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 . Як вбачається зі змісту Довідки про результати розгляду заяви ОСОБА_2 , а також наданої за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 відповіді від 27.08.2021, заявниці рекомендовано звернутись до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про усунення перешкод у користуванні спільною власністю.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимоги про усунення ОСОБА_2 перешкод у користуванні спільною квартирою шляхом її вселення та надання ключів від вхідних дверей до квартири.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Зі змісту позову, а також пояснень відповідачки вбачається, що угоди про порядок користування спільним майном співвласниками не досягнуто.

З технічного паспорту на спірну квартиру судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 55,6 кв.м, житлову площу 35,0 кв.м та складається з трьох житлових кімнат площею 16,3 кв.м, 10,8 кв.м та 7,9 кв.м. Крім того, як вбачається з технічного паспорту, квартира обладнана заскленою лоджією площею 3,3 кв.м, прохід на яку пролягає з найбільшої житлової кімнати.

Виходячи з того, що житлова площа квартири складає 35,0 кв.м, і вона на праві спільної власності належить двом особам, суд дійшов висновку, що на кожного зі співвласників припадає по 17,5 кв.м. житлової площі.

Судом взято до уваги зміст прохальної частини позовної заяви та пояснення ОСОБА_1 про те, що вона користується двома житловими кімнатами площею 10,8 кв.м та 7,9 кв.м.

Так як позивач просить, а відповідачка не заперечує проти виділення ОСОБА_2 у користування ізольованої кімнати житловою площею 16,3 кв.м, що менше, ніж її ідеальна частка (17,5 кв.м.), при цьому ОСОБА_1 не заперечує проти виділення у користування ОСОБА_2 також лоджії площею 3,3 кв.м, прохід на яку пролягає через цю кімнату, суд дійшов висновку про можливість встановлення між співвласниками запропонованого у позовній заяві порядку користування спільною квартирою.

На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 258-259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.319, 321, 386, 391 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права користування належною їй квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_2 у дану квартиру та зобов`язання ОСОБА_1 передати ОСОБА_2 ключі від замка вхідних дверей до вказаної квартири.

Встановити порядок користування співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 , при якому надати ОСОБА_2 у володіння та користування житлову кімнату площею 16,3 кв.м, яка згідно з планом квартири у технічному паспорті визначена під № НОМЕР_1 , а також лоджію площею 3,3 кв.м, прохід на яку пролягає через цю кімнату, яка згідно з планом квартири у технічному паспорті визначена під № 10; ОСОБА_1 у володіння та користування житлову кімнату площею 10,8 кв.м, яка згідно з планом квартири у технічному паспорті визначена під № 2, а також житлову кімнату площею 7,9 кв.м, яка згідно з планом квартири у технічному паспорті визначена під № НОМЕР_2 ; кухню площею 6,3 кв.м, вбиральню площею 0,9 кв.м, ванну кімнату площею 2,0 кв.м., коридор площею 7,4 кв.м, які згідно з планом квартири у технічному паспорті визначені під №№ 1, 6, 7, 8 - залишити у спільному користуванні співвласників.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені позивачкою судові витрати у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складене 18 листопада 2024 року.

Головуючий суддя: Т.Ю.Демчина