У Х В А Л А

Справа № 285/4411/24

провадження № 2/0285/1482/24

26 серпня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Васильчук Л. Й., вирішуючи питання про прийняття до свого провадження цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МЕДІБОР ПЛЮС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані медичні послуги, -

ВСТАНОВИЛА:

23.08.2024 року згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим по справі визначено суддю Васильчук Л. Й. та справу передано мені на розгляд.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Розгляд заяви про відвід судді вирішується без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 40 ЦПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст. ст. 36, 37, 38 даного Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

З аналізу норм права про відвід (самовідвід) суддів ст. ст. 36-39 ЦПК України слідує, що законодавець визнає за сторонами право на відвід, а за суддею - на самовідвід, але тільки в разі наявності визначеної причини, в силу якої правосуддя може бути упередженим або несе ризики виглядати таким.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід (самовідвід), якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Такі висновки покладені в основу рішення Європейського суду з прав людини, постановленого 24.05.1989 року у справі за заявою Гаусшильдта (Hauschildt Case), відповідно до змісту якого, при зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Європейський суд з прав людини в п.п. 24-30 рішення від 26 жовтня 1984 р. у справі "Де Куббер проти Бельгії" розтлумачив поняття безсторонності суду в тому аспекті, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно також бути видно, що воно чиниться, зокрема, в демократичному суспільстві суд повинен викликати довіру у громадськості.

У рішенні в справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 28 жовтня 1998 року Європейський суд з прав людини зазначив, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Проаналізувавши фактичні обставини вищевказаної справи та зазначені норми процесуального закону, головуючим суддею у справі заявлено самовідвід з тих підстав, що відповідач ОСОБА_1 є суддею у відставці і до вересня 2016 року працювала у Новоград-Волинському міськрайонному суді та була колегою, а відтак з метою усунення можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному і упередженому розгляді справи, уникнення потенційної підозри певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справи, вважаю, що існують беззаперечні підстави для заявлення самовідводу.

З огляду на вищевикладене, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості, необ`єктивності судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи, суддя дійшов висновку, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву про самовідвід судді Васильчук Л. Й., задовольнити.

Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МЕДІБОР ПЛЮС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані медичні послуги передати до канцелярії суду для повторного розподілу між суддями Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 14 та ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Л. Й. Васильчук