Справа № 466/8897/24
Провадження № 2/169/374/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Хвіц Г.Й.

за участю секретаря судового засідання Мисюка П.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

29 серпня 2024 року представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» - адвокат Тараненко А.І. через підсистему "Електронний суд" звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 22 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 620085039, право вимоги за яким на підставі договорів факторингу 28 листопада 2018 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», а 05 серпня 2020 року - до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (далі ТОВ «ФК «Онлайн фінанс»). 17 липня 2024 року на підставі договору факторингу право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Ейс». Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов кредитного договору у нього виникла заборгованість в розмірі 26 194,00 гривень, Банк просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 02 вересня 2024 року цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Ковельського міськрайонного суду Волинської області, а ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 вересня 2024 року - до Турійського районного суду Волинської області, що надійшла до вказаного суду 25 жовтня 2024 року.

28 жовтня 2024 року суддя своєю ухвалою прийняла цивільну справу до провадження, позовну заяву до розгляду, відкрила провадження у справі та постановила проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача адвокат Тараненко А.І. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у позовній заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав адресовану суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги позивача визнає та просив справу розглядати за його відсутності.

Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Як установив суд, що 22 грудня 2021 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір № 620085039, відповідно до умов якого отримав кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 10 000 гривень. Кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 10 000 гривень одразу після укладення договору, який має бути повернутий до 21 січня 2022 року. Кредитна лінія надається строком на 30 днів, а саме до 21 січня 2022 року (пункт 1.7 Договору).

Пунктами 1.9.1, 1.9.2 Договору передбачено, що в період строку визначеного пунктом 1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 222,65 процентів річних, що становить 0,61 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. За умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах пункту 1.8 Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в пункті 1.7 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 747,34 процентів річних, що становить 2,05 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів, то умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом Дисконтного періоду (пункт 1.9.3 Договору).

Сторони погодили, що факт користування позичальником сумою кредиту після закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів та є відкладальною обставиною в розумінні статті 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (загального строку дії Договору) і з наступного дня після закінчення строку дії Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним (пункти 1.12, 1.12.2 Договору).

Відповідно до пункту 5.4. Кредитного договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що невід`ємною частиною цього Договору є правила та паспорт споживчого кредиту, що надається позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщується на сайті кредитодавця: www.maniyveo.ua.

Кредитний договір підписаний відповідачем електронним цифровим підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить пункт 5.4 Договору (а. с. 56 на звороті).

На виконання умов Договору 21 грудня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало кошти в сумі 10 000 гривень на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 (номер транзакції в системі LіqPay ПриватБанка ) (а. с. 76 на звороті).

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за Договором виконало, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов.

Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071ск20).

З розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 22 лютого 2022 року видно, що заборгованість ОСОБА_1 за Договором становить 25 538 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту 10 000 гривень, заборгованість за процентами 15 836 гривень (а. с. 94).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У частині першій статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

З матеріалів справи видно, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладений договір факторингу № 28/1118-01 (а. с. 79-82).

Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідач ОСОБА_1 є в реєстрі прав вимоги № 174 від 22 лютого 2022 року і загальна сума його зобов`язань за кредитним договором № 620085039 становить 25 836 гривень (а. с. 92).

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон плюс», до якого перейшло право вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладений договір факторингу № 05/0820-01 (а. с. 95-97).

Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон плюс» за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідач ОСОБА_1 є в реєстрі прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року і загальна сума його зобов`язань за кредитним договором № 620085039 становить 26 194 гривень (а. с. 104).

17 липня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладений договір факторингу № 17/07/24 (а. с. 107-110).

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору ТОВ «ФК «Ейс» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» за плату, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступити ТОВ «ФК «Ейс» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (процент за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Онлайн фінанс».

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком №1 і є невід`ємною частиною договору.

Відповідач ОСОБА_1 є в реєстрі боржників до договору факторингу №17/07/24 від 17 липня 2024 року і загальна сума його зобов`язань за кредитним договором № 620085039 становить 26 194 гривень (а. с. 112).

Аналіз наведених норм матеріального права та обставин справи дає підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за кредитним договором № 620085039 від 22 грудня 2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

З наданої позивачем виписки з особового рахунка за кредитним договором № 620085039 від 22 грудня 2021 року видно, що заборгованість ОСОБА_1 становить 26 194 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 10 000 гривень, заборгованість за відсотками 16 194 гривень (а. с. 78).

Розрахунок заборгованості є детальним та відповідає умовам кредитного договору.

Враховуючи, що відповідач фактично отримав кредитні кошти та використовував їх, що й було предметом укладеного між сторонами договору, проте порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів і процентів за користування ними, то суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором є підставними і підлягають до задоволення.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 1 211.20 гривень; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 1 211.20 гривень.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 гривень позивач надав копію договору про надання правової допомоги № 1807/24-01 від 18 липня 2024 року, додаткову Угоду №5 до Договору про надання правничої допомоги № 1807/24-01 від 18 липня 2024 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 18 липня 2024 року (а. с. 115-116, 117-118, 119).

Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Відповідач відповідно до положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявляв, співмірності цих витрат наданим позивачу адвокатом послугам не спростовував.

Таким чином, вони підлягають стягненню з відповідача в розмірі 6 000 гривень.

На підставі викладеного, статей 512, 514, 526, 530, 549, 610, 612, 625, 629, 634, 1054 ЦК України та керуючись статтями 141, 142, 263 - 265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 620085039 від 22 грудня 2021 року в розмірі 26 194 (двадцять шість тисяч сто дев`яносто чотири) гривні, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 10 000 (десять тисяч) гривень, заборгованість за відсотками - 16 194 (шістнадцять тисяч сто дев`яносто чотири) гривні.

Повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок, сплачений ним відповідно до платіжної інструкції від 19 серпня 2024 року № 3588.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місцезнаходження: вул. Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, м. Київ, .

Ім`я представника позивача ОСОБА_2 , місцеперебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , номер і серія паспорта невідомі.

Ім`я відповідача ОСОБА_1 , житель: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 29 грудня 2015 року.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2024 року.

Головуючий