Справа № 643/7399/23
Провадження № 6/643/373/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2024 м. Харків

Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Семенової Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кашуби Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», заінтересовані особи Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», ОСОБА_1 , про заміну кредитора у зобов`язанні,

у с т а н о в и в :

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду із заявою, в якій просить суд замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» у виконавчому листі у справі №643/7399/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви посилався на те, що 06.10 2023 Московський районний суд м. Харкова ухвалив рішення у справі за позовом АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/380805/82/893714 від 03.09.2020. Вказане рішення суду не виконано, заборгованість за кредитним договором не погашена. Посилався, що 20.10.2023 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення права вимоги №114/2-64, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги стосовно осіб, які є боржниками АТ «Райффайзен Банк», у тому числі й до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/380805/82/893714 від 03.09.2020. Зазначив, що відповідно до вимог ст. 55 ЦПК України під процесуальним правонаступництвом можна розуміти вибуття сторони або третьої особи (правопопередника) у відносинах матеріального права, щодо яких виник спір, та залучення правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу судом. Усі дії, вчинені у цивільному процесі до вступу правонаступника обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Відтак, як на це посилається заявник, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло всіх прав кредитора за кредитним договором №014/380805/82/893714 від 03.09.2020.

Аргументи учасників справи

Будь-яких заяв або клопотань від учасників справи не надійшло.

Рух справи

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 10 червня 2024 року заяву ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняв до провадження, призначив проведення судового засідання.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Представник заявника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином та своєчасно, 12 червня 2024 року через підсистему «Електронний суд» від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник заінтересованої особи АТ «Райффайзен Банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача.

Ураховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Московський районний суд м. Харкова 06 жовтня 2023 року ухвалив заочне рішення по цивільній справі за позовом АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за Заявою-Договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/893714 від 03.09.2020 в сумі 70 472,68 гривен, яка складається з: 63 889,07 гривень заборгованість за кредитом, 6 583,61 гривень заборгованість за відсотками. Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 гривень.

На підставі договору відступлення права вимоги №114/2-64 від 20 жовтня 2023 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», АТ «Райффайзен Банк» відступив, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняв право вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, серед яких, право вимоги до боржника за кредитним договором №014/380805/82/893714 від 03 вересня 2020 року ОСОБА_1 , відтак, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 .

За змістом п. 2.1 договору відступлення права вимоги первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (портфель заборгованості).

Згідно з п. 2.3. вказаного вище договору внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває права грошових вимог первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами.

Як це погоджено сторонами в п. 3.1., 3.2. вказаного вище договору загальна вартість прав вимоги за договором (ціна договору) становить 7 637 714,28 гривень.

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №114/2-64 від 20 жовтня 2023 року первісний кредитор АТ «Райффайзен Банк» відступив новому кредитору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги за кредитним договором №014/380805/82/893714 від 03.09.2020 до ОСОБА_1 .

Згідно з платіжною інструкцією №73076 від 20 жовтня 2023 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило на користь АТ «Райффайзен Банк» 7 637 714,28 гривень за Договором відступлення права вимоги №114/2-64 від 20 жовтня 2023 року.

Як убачається з матеріалів цивільної справи №643/7399/23 виконавчі листи на виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2023 року не видавалися, виконавче провадження на виконання цього рішення суду не відкривалося.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, договір про відступлення прав вимоги №114/2-64 від 20 жовтня 2023 року підписаний сторонами та скріплений печатками. У матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо розірвання або визнання недійсним вказаного договору відступлення права вимоги.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як установлено судом, АТ «Райффайзен Банк» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги, у тому числі, до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №014/380805/82/893714 від 03.09.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі №264/5957/17 (провадження № 61-37цс20) зазначено, що для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідним є встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Таким чином, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі №916/16/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зазначила, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України (пункти 74 та 75 зазначеної вище постанови).

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі 2-7763/10 (провадження №14-197 цс 21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що: «відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Суд застосовує правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 2-а-3494/11 та від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18, відповідно до яких заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, що відбувається виключно за рішенням суду, незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у статті 129-1 Конституції України, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, рішення «Валерій Фуклєв проти України», заява 6318/03).

Верховний Суд зауважує, що наявність лише факту правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав стягуваача на виконання судового рішення, оскільки лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, головною метою якого є своєчасне та реальне виконання судового рішення.

Таким чином, відсутність виконавчого листа не є перешкодою для реалізації прав сторони, яких вона набула в матеріальному правонаступництві у спірних правовідносинах.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 0417/7776/2012 (провадження № 61-5419св21).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 28 вересня 2022 року, прийнятій по справі №452/481/21, провадження №61-3910св22.

Зважаючи на встановлений факт наявності невиконаного грошового зобов`язання в розмірі 70 472,68 гривень станом на 20 жовтня 2023 року, день коли ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» стало правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Райффайзен Банк», суд доходить висновку, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло усіх прав кредитора за зобов`язанням боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 03 вересня 2020 року №014/380805/82/893714.

Також суд зважає на те, що рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2023 року не виконано, виконавчі листи у справі №643/7399/23 не видавалися, виконавче провадження не відкривалося, на момент звернення ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» із заявою про заміну стягувача у виконавчому документі строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив.

Разом з тим, суд ураховує, що як виснував Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 28 вересня 2022 року, прийнятій по справі №452/481/21, провадження №61-3910св22, що для вирішення питання про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження факт видачі виконавчого листа не є обов`язковою умовою.

За правилами ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення вимог заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про заміну стягувача його правонаступником у виконавчому документі.

Керуючись ст. 247, 442 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», заінтересовані особи Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», ОСОБА_1 , про заміну кредитора у зобов`язанні, - задовольнити повністю.

Замінити стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» у виконавчому листі у справі №643/7399/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/380805/82/893714 від 03.09.2020.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повне судове рішення у формі ухвали складено 27 червня 2024 року.

Суддя: Я.Ю. Семенова