Провадження № 2н/932/589/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

12 листопада 2024 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Татарчук Л.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2024 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 3000 грн.

Дослідив надану заяву з матеріалами про видачу судового наказу, суд приходить до наступного.

Згідно з пункту третього частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Так, у пункті п`ятому частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму дітей віком до 6 років - 2563 гривні, а дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, в розмірі 3000,00 грн. на дитину, яку просить стягнути заявниця, перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому заява про видачу судового наказу до задоволення не підлягає.

Згідно з частиною другою статті 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до частини другої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відтак, виходячи з положень наведених норм закону, заявлені вимоги заявниці можуть бути розглянуті судом тільки в позовному провадженні.

Беручи до уваги, що заявлена заявницею вимога не відповідає вимозі визначеній у пункті п`ятому частини першої статті 161 ЦПК України, тому приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.163, 165, 166 Цивільного процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. - відмовити.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом п`ятим частини першої статті 165 ЦПК України унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку потягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.О. Татарчук