печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 року Печерський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бусик О.Л.

за участю секретаря судового засідання Романенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про встановлення способу та порядку виконання рішення у справі № 757/53007/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпійський.», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс», про захист прав споживача та відновлення надання комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2024 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про встановлення способу та порядку виконання рішення у справі № 757/53007/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпійський.», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс», про захист прав споживача та відновлення надання комунальних послуг.

В обґрунтування якої заявник зазначила, що в провадженні Печерського районного суд м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Олімпійський.».

Згідно до виконавчого листа від 10 квітня 2024 року №757/53007/21-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва зобов`язано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпійський» не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні індивідуально визначеним приміщенням - гаражем № НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, особовий рахунок НОМЕР_2 , що знаходиться на АДРЕСА_1 .

Однак, ОСББ, будучи достовірно обізнаним з тим, що підроблений ним технічний паспорт на паркінг будинку, який ОСББ уже розповсюджувало в суді при розгляді справи, не відповідає як фактичним обставинам встановленим у справі № 757/53007/21-ц так і оригіналу, з метою фактично продовження здійснення позивачу перешкод у користуванні належним їй приміщенням, 08.03.2024 надало примірник такого підробленого технічного паспорту ОСОБА_2 , чим чинить позивачу перешкоди в користуванні приміщенням.

Отже рішення на час розгляду заяви не виконане.

Враховуючи вищевикладене просила встановити спосіб і порядок виконання судового рішення у справі № 757/53007/21-ц, а саме: зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОЛМПЙСЬКИЙ.» не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні індивідуально визначеним приміщенням - гаражем № НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, особовий рахунок НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом:

- відновлення за рахунок ОСББ «ОЛІМПЙСЬКИЙ.» замків в гаражних воротах гаража № НОМЕР_1 :

- не розповсюдження ОСББ «ОЛIМПIЙСЬКИЙ.» недостовірного технічного паспорта, дані якого суперечать технічному паспорту виготовленому 10.05.2012 на замовлення забудовника будівництва будинку КП «Печерськ-Інвест» Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», інвентаризаційна справа № 130585.

У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд заяви повідомлялись належним. Заявник до суду подала заяву про розгляд заяви у її відсутність, вимоги заяви підтримала.

Представник відповідача до суду подав заяву про розгляд заяви у його відсутність.

Суд, вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи у межах ініційованого питання, дійшов до наступного висновку.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпійський», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс», про захист прав споживача та відновлення надання комунальних послуг - задоволено частково.

Зобов`язано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпійський» не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні індивідуально визначеним приміщенням - гаражем № НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, особовий рахунок НОМЕР_2 , що знаходиться на АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 червня 2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року закрито.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року - без змін.

25 квітня 2024 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 з виконання виконавчого листа, виданого 10 квітня 2024 року Печерським районним судом м. Києва.

Однак рішення на час розгляду заяви не виконане.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із судової практики Європейського суду, судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), №36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, №2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, §63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною права на суд, а ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (рішення «Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року). Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав і обов`язків. Таким чином, одним з аспектів права на суд є право на доступ до нього, тобто право подавати позов з приводу цивільно-правових питань. Однак таке право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із стороні.

Згідно з частиною першою ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Як передбачено частиною третьою статті 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим судом способом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 05 вересня 2018 року у справі № 2-749/11/2229 роз`яснив, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого статтею 16 ЦК України.

Суд зазначає, що на стадії виконання рішення, суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Таким чином, законодавцем передбачено право суду за заявою відповідної особи змінити спосіб виконання судового рішення, у разі неможливості його виконання у тому вигляді, який постановлено судовим рішенням.

Законодавець у частині першій ст. 16 Цивільного кодексу України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 Цивільного кодексу України способів захисту цивільних прав.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. Вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду.

Метою такої зміни способу виконання судового рішення є задоволення вимог стягувача за рішенням, яке набрало законної сили.

Поряд із цим, у Цивільному процесуальному кодексі України та спеціальному законі, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, не встановлений вичерпний перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, і на підставі яких суд може прийняти рішення про зміну способу і порядку виконання рішення.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 713/1062/17, від 27 червня 2018 року у справі № 713/1062/17.

У Постанові ВС/КЦС № від 10 червня 2019 року у справі № 350/426/16-ц Верховний суд прийшов до висновку, що задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду фактично змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України, тому є незаконним.

Проте, на стадії виконання рішення суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних вимог стягувача, що є неприпустимим.

Крім того, під зміною способу виконання слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. При цьому зміна способу виконання не має змінювати суті самого рішення.

При вирішенні питання про зміну способу і порядку виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення. Задоволення таких заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Таким чином, чинне законодавство пов`язує можливість відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суду лише за умов доведення заявником існування обставин, що ускладнюють виконання або роблять його неможливим.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постановах від 25 листопада 2015 року (справа №6-1829цс15) та від 16 грудня 2015 року (справа №6-2427цс15).

Згідно із ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки, викладені заявником вимоги стосуються в цілому вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, можуть істотно змінити зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим, тому, суд вважає, що у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду необхідно відмовити.

Керуючись ст. 1-23, 33, 34, 267, 352-355, 435, 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про встановлення способу та порядку виконання рішення у справі № 757/53007/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпійський», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс», про захист прав споживача та відновлення надання комунальних послуг - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 14 жовтня 2024 року.

Суддя О.Л. Бусик