Справа № 578/1785/23
провадження №2/578/61/24

РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2024 року селище Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Зері Ю.О., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Г.В., позивачки за первісним позовом (відповідачки за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , представника позивачки за первісним позовом (відповідачки за зустрічним позовом) адвоката Ступіної О.О., відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) адвоката Оскорбіна А.Г., розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 , про визнання спільного сумісного зобов`язання та стягнення частини спільного сумісного зобов`язання подружжя,

установив:

08.12.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до якої просила суд:

- розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 30 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №49;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею (кв. м): 113,7, житлова площа (кв.м): 70,1, опис: літ В-1 - житловий будинок - блочні утеплені; літ. в - тамбур - блочні; літ. А - літня кухня дерев. об. цеглою; літ. а - веранда - дощані; ганок цегляний з козирком; літ. Б - літня кухня - блочні утеплені; літ. п/г - погріб - цегляні; літ. б. - тамбур - блочні; літ. Г - топкова- цегляні; літ. Д - вбиральня - дощані, № 1 - хвіртка - з металевого профілю в з/бетонних стовпах, № 2 - ворота - з металевого профілю в з/бетонних стовпах, № 3 - огорожа - суцільна з металевого профілю, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0606 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0687;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0978 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0688;

- стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місцепроживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) грошову компенсацію її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки FORD KUGA номерний знак НОМЕР_3 , 2015 року випуску, в розмірі 1/2 частини його ринкової вартості в сумі 327 653 грн 18 коп;

- стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) грошову компенсацію її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель CADDY, 2010 року випуску, в розмірі 1/2 частини його ринкової вартості в сумі 146 450 грн 07 коп.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 30 липня 2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №49. Він шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Як повідомила позивачка, на даний час у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Сторони з березня 2023 року спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, шлюб фактично припинив існування.

Як зазначила позивачка, перебуваючи у шлюбі, 24 липня 2015 року за договором купівлі-продажу земельної ділянки подружжя за спільні кошти придбало у власність приватизовану земельну ділянку загальною площею 0,0606 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0687, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (далі - Земельна ділянка 1). Право власності на Земельну ділянку 1 зареєстровано за ОСОБА_2 24.07.2015. 24 липня 2015 року за договором купівлі-продажу земельної ділянки подружжя за спільні кошти придбало у власність приватизовану земельну ділянку загальною площею 0,0978 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0688, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства (далі - Земельна ділянка 2). Право власності на Земельну ділянку 2 зареєстровано за ОСОБА_2 24.07.2015. 24 липня 2015 року за договором купівлі-продажу квартири подружжя за спільні кошти придбало у власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два), яка в цілому складається з однієї жилої кімнати, житловою площею 21,9 кв.м, загальною площею 34,0 кв. м, розташована на земельній ділянці загальною площею 0,0606 га, кадастровий номер :01:006:0687. В подальшому на Земельній ділянці 1 позивачем та відповідачем було побудований житловий будинок, загальною площею 113,7 кв. м, житлова площа 70,1 кв.м, опис: літ В-1 - житловий будинок - блочні утеплені; літ. в - тамбур - блочні; літ. А - літня кухня - дерев, об. цеглою; літ. а - веранда - дощані; ганок- цегляний з козирком; літ, Б - літня кухня - блочні утеплені; літ. п/г - погріб - цегляні; літ. б. - тамбур - блочні; літ. Г - топкова- цегляні; літ. Д - вбиральня - дощані, № 1 - хвіртка - з металевого профілю в з/бетонних стовпах, № 2 - ворота - з металевого профілю в з/бетонних стовпах, № 3 - огорожа - суцільна з металевого профілю. Квартира, придбана за Договором купівлі-продажу квартири, яка була окремою будівлею фактично стала складовою об`єкту житлової нерухомості як літня кухня. Право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 16.09.2016. Земельні ділянки 1 та 2 та квартира були придбані позивачем та відповідачем як сім`єю з метою поліпшення житлових та побутових умов, спільного проживання в побудованому в подальшому будинку як подружжя. Сторони зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , в подальшому будинок АДРЕСА_1 . При цьому купівля зазначеної нерухомості відбувалась в тому числі за кошти ОСОБА_1 , яка протягом 2005-2015 років постійно працювала на посадах спеціаліста 1 категорії відділу РАЦС, менеджера металопластикових вікон, продавця-консультанта, головного спеціаліста відділу організаційно-кадрової роботи апарату Краснопільської районної державної адміністрації та отримувала винагороду. На даний час позивач виїхала із спірного будинку з сином і винаймає житло. Відповідач проживає у спірному будинку з іншою жінкою.

Також перебуваючи у шлюбі, сторони придбали легковий автомобіль марки FORD KUGA, номерний знак НОМЕР_3 , 2015 року випуску, дата реєстрації 17.06.2021 та легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель CADDY, 2010 року випуску, дата реєстрації 20.06.2022. 31.10.2023 автомобіль FORD був перереєстрований на нового власника громадянку ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою відповідача. Позивачка про перереєстрацію автомобіля дізналася 21.11.2023, будь-якої письмової згоди на продаж або інше відчуження автомобіля вона не давала. Позивач вважає, що вона має право на грошову компенсацію вартості спірного транспортного засобу FORD. Автомобіль VOLKSWAGEN знаходиться у відповідача і позивач наполягає на стягненні з відповідача грошової компенсації частини вартості вказаного автомобіля, залишивши транспортний засіб у власності відповідача.

Ухвалою суду від 12.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.01.2024 , яке у подальшому відкладалось до 01.02.2024.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 01.02.2024, з огляду на висловлені наміри щодо врегулювання спору шляхом укладення мирової угоди, протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладене до 20.02.2024, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 11.03.2024, запропоновано сторонам у строк до наступного судового засідання надати проект мирової угоди або ж у разі недосягнення згоди відповідачеві запропоновано надати відзив на позовну заяву.

У визначений строк сторони проекту мирової угоди не подали.

Водночас 19.02.2024 до суду від відповідача надійшов зустрічний позов у порядку статті 193 ЦПК України, відповідно до якого ОСОБА_2 просить суд визнати спільним сумісним зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по сплаті заборгованості за договором позики від 15.06.2022, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у розмірі 7000,00 доларів США, що еквівалентно 266884,80 грн станом на 14.02.2024; сплату заборгованості за договором позики від 15.06.2024 покласти на ОСОБА_2 , врахувавши половину заборгованості за договором позики ОСОБА_1 при поділі спільного майна та спільних зобов`язань; з метою відшкодування різниці у вартості поділених спільного майна та поділених спільних зобов`язань стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 133442,40 грн зобов`язань за договором позики від 15.06.2022.

Також у зустрічному позові ОСОБА_2 зазначив, що згодний з позовними вимогами ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу та визнання за ОСОБА_1 права власності на спільного нерухомого майна, а саме: житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельних ділянок з кадастровими номерами :01:006:0687 та :01:006:0688.

20.02.2024 засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» представник позивачки подала до суду:

1) клопотання про залишення без розгляду у порядку частини першої статті 257 ЦПК України позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель CADDY, 2010 року випуску, в розмірі 1/2 частини його ринкової вартості в сумі 146 450 грн 07 коп;

2) клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи для визначення ринкової вартості автомобіля марки FORD KUGA номерний знак НОМЕР_3 , 2015 року випуску;

3) клопотання про долучення до матеріалів справи з метою визначення розміру судового збору документів на підтвердження орієнтовної вартості нерухомого майна, яке входить до складу спільної сумісної власності подружжя та є предметом поділу у даній справі.

01.03.2024 через підсистему «Електронний суд» представник відповідача подав клопотання за вх. № 650 про долучення до матеріалів справи документів щодо проведеної оцінки майна транспортного засобу марки FORD KUGA станом на 14.02.2024.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 05.03.2024, відповідач погодився із проведеною оцінкою нерухомого майна (житлового будинку та двох земельних ділянок).

Ухвалою суду від 05.03.2024 задоволено клопотання позивачки про відстрочення сплати судового збору та відстрочено його сплату до 05.04.2024, але не пізніше ніж до ухвалення судового рішення у справі; задоволено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Ступіної О.О. та залишено без розгляду позовну вимогу про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель CADDY, 2010 року випуску, в розмірі 1/2 частини його ринкової вартості в сумі 146 450 грн 07 коп; прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву, подану ОСОБА_2 та постановлено розглядати її разом з первісним позовом у межах справи № 578/1785/23, визнавши ОСОБА_2 позивачем за зустрічним позовом, ОСОБА_1 відповідачем за зустрічним позовом; задоволено клопотання представника ОСОБА_1 та призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання дійсної ринкової вартості (ціни) автомобіля марки FORD KUGA, 2015 року випуску, дата реєстрації 17.06.2021, реєстраційний номер НОМЕР_3 станом на день проведення експертизи; зупинено провадження у справі до закінчення проведення експертизи.

20.03.2024 до суду від представника ОСОБА_1 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, проти вимог зустрічного позову представник заперечує, посилаючись на те, що договір позики укладений ОСОБА_2 з його батьком ОСОБА_5 не в інтересах сім`ї, оскільки сторони на час укладення цього договору разом не проживали, а тому неможна вважати, що договір позики був укладений в інтересах сім`ї.

У зв`язку з наведеними обставинами представником позивачки за первісним позовом були подані до суду: 1) клопотання про витребування оригіналів доказів оригіналу договору позики від 15.06.2022, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та оригіналу розписки про отримання позики від 15.06.2022; 2) заява про виклик свідка ОСОБА_5 ; 3) клопотання про призначення судової технічної експертизи документів.

17.04.2024 до суду надійшов висновок судового експерта ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 17.04.2024 поновлено провадження у справі № 578/1785/23, підготовче судове засідання призначено на 29.04.2024.

25.04.2024 засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» представником позивачки за первісним позовом була подана заява, у якій вона з урахуванням висновку експерта зменшила розмір позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки FORD KUGA номерний знак НОМЕР_3 , 2015 року випуску, в розмірі 1/2 частини його ринкової вартості та просить стягнути 272822 грн 00 коп, а також повернути ОСОБА_1 у зв`язку з цим 548 грн 31 коп судового збору.

Представник позивача за зустрічним позовом 29.04.2024 засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав відповідь на відзив на зустрічний позов, вважає, що підстави для проведення технічної експертизи розписки (договору займу) від 15.06.2022, а також допиту свідка ОСОБА_5 відсутні.

29.04.2024 у підготовчому засіданні ухвалено рішення щодо частини позовних вимог у порядку частини третьої статті 259 ЦПК України, зокрема розірвано шлюб, укладений між сторонами у справі; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 113,7 кв. м, житлова площа 70,1 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0606 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0687; на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0978 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0688.

Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 29.04.2024 частково задоволено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Ступіної О.О. про витребування оригіналів доказів; зобов`язано ОСОБА_2 у строк до 06.05.2024 подати до суду оригінал договору позики, укладеного ним із ОСОБА_5 15.06.2022; частково задоволено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Ступіної О.О. про призначення судової технічної експертизи документів; призначено у справі судову технічну експертизу документів.

03.07.2024 від Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» надійшов рахунок на оплату вартості робіт за проведення експертизи №926 від 12.06.2024.

23.08.2024 від Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» до суду надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експерта у зв`язку з неоплатою рахунку за її проведення.

Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 10.09.2024 поновлено провадження у справі №578/1785/23, призначено підготовче судове засідання на 19.09.2024, яке було відкладено на 01.10.2024.

Ухвалою суду від 01.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу №578/1785/23 до розгляду по суті на 04.11.2024.

Таким чином станом на час призначення розгляду справи по суті залишились невирішеними вимоги за первісним позовом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частини ринкової вартості автомобіля марки FORD KUGA, номерний знак НОМЕР_3 , 2015 року випуску у розмірі 272822,00 грн, а також вимоги за зустрічним позовом щодо визнання спільним сумісним зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по сплаті заборгованості за договором позики від 15.06.2022, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у розмірі 7000,00 доларів США, що еквівалентно 266884,80 грн станом на 14.02.2024, покладення сплати заборгованості за договором позики від 15.06.2024 на ОСОБА_2 , врахувавши половину заборгованості за договором позики ОСОБА_1 при поділі спільного майна та спільних зобов`язань, стягнення з метою відшкодування різниці у вартості поділених спільного майна та поділених спільних зобов`язань з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 133442,40 грн зобов`язань за договором позики від 15.06.2022.

У судовому засіданні, розпочатому 04.11.2024, за клопотанням представника відповідача за первісним позовом оголошувалась перерва до 11.11.2024.

Позивачка за первісним позовом підтримала первісні позовні вимоги, просила суд їх задовольнити.

Представник позивачки за первісним позовом адвокат Ступіна О.А. первісні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, оскільки ОСОБА_2 без відома та згоди ОСОБА_1 здійснив відчуження транспортного засобу, придбаного за рахунок спільних коштів подружжя та у період їх спільного проживання, відтак остання має право на отримання половини вартості відчуженого транспортного засобу, ринкова вартість якого встановлена у висновку судового експерта.

Відповідач за первісним позовом та його представник не заперечували проти задоволення первісних позовних вимог.

У свою чергу представник відповідача за зустрічним позовом адвокат Оскорбін А.Г. підтримав зустрічні позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі, зазначив, що згідно первісного позову ОСОБА_1 підтвердила, що сторони проживали спільно до березня 2023 року, а ОСОБА_2 уклав договір позики у червні 2022 року з метою купівлі транспортного засобу для його використання подружжям, а відтак ОСОБА_1 повинна також сплачувати половину спільного боргового зобов`язання подружжя.

ОСОБА_2 у ході розгляду справи зустрічні позовні вимоги підтримав, зазначив, що у період коли ОСОБА_1 , маючи статус внутрішньо переміщеної особи, проживала у м. Сумах, вона періодично приїздила до ОСОБА_7 , проживала у спільному будинку подружжя, більш того у цьому будинку проживала мати ОСОБА_1 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 як внутрішньо переміщена особа, а також їх спільний з позивачкою син, який також мешкав у ОСОБА_7 до часу вступу на навчання до ВНЗ. Також ОСОБА_2 повідомив, що періодично надавав допомогу колишній дружині передавав продукти харчування, допомагав у купівлі ліків, підтримував фінансово, і хоча у той час як вона приїздила до Краснопілля вони не спілкувались, жили кожен своїм життям, а він виїжджав з їхнього спільного будинку у дні коли там перебувала ОСОБА_1 , він все одно вважає, що сторони були пов`язані спільним побутом, а тому ОСОБА_1 має нести тягар сплати половини суми спільного зобов`язання подружжя за договором позики.

Представник ОСОБА_1 проти задоволення зустрічних вимог заперечувала, наголошувала, що вже неодноразово звертала увагу на той факт, що у первісному позові була допущена описка у частині зазначення року та вірним є той факт, що сторони спільно проживали до березня 2022 року, що додатково підтверджується змістом клопотання про відстрочення сплати судового збору, доданим до позову, у якому вказано, що з березня 2022 року ОСОБА_1 тимчасово мешкала на території Хмельницької області, а з липня 2022 року має статус внутрішньо переміщеної особи та проживає у м. Сумах. Також на обґрунтування заперечень проти зустрічних позовних вимог представник вказала, що оскільки з березня 2022 року сторони спільно не проживали, спільного господарства не вели, то неможна вважати, що договір позики, укладений ОСОБА_2 у червні 2022 року, є таким, що укладений в інтересах сім`ї, крім того своєї згоди на укладення цього договору, а також договору купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель CADDYОСОБА_1 не надавала, враховуючи, що такий правочин виходить за межі дрібного побутового, а тому відсутні правові підстави для покладення на неї обов`язку сплачувати половину суми заборгованості за договором позики.

ОСОБА_1 заперечувала проти зустрічних позовних вимог, зазначала, що їй не було відомо ані про укладений ОСОБА_2 договір позики, ані про придбання транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, тим більш про те, що вказаний транспортний засіб начебто придбавався для неї.

У ході розгляду справи був також допитаний свідок ОСОБА_5 , викликаний за клопотанням представника відповідачки за зустрічним позовом.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, що стосуються вимог сторін про поділ майна та зобов`язань подружжя, заслухавши пояснення присутніх учасників та покази свідка, суд доходить наступних висновків.

Щодо первісних позовних вимог про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки FORD KUGA номерний знак НОМЕР_3 , 2015 року випуску, в розмірі 1/2 частини його ринкової вартості у розмірі 272822,00 грн.

Судом встановлено, що перебуваючи у шлюбі, сторони придбали легковий автомобіль марки FORD KUGA, номерний знак НОМЕР_3 , 2015 року випуску.

Вказаний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_2 17.06.2021 та використовувався подружжям.

Згідно листа РСЦ ГСЦ МВС в Сумській області від 21.11.2023 №31/18-80 АЗ 31.10.2023 автомобіль FORD було перереєстровано на нового власника громадянку ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою відповідача за первісним позовом.

Згоди на відчуження вказаного вище транспортного засобу ОСОБА_1 як співвласник не надавала.

Дані обставини не заперечуються сторонами та їх представниками.

Статтею 51 Конституції України закріплено, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статей 60, 61 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Таким чином набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності на майно, яке набуте ними в період шлюбу, що означає, що ані дружина, ані чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте ними у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.

При цьому якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя, тобто якщо у відповідному документі власником чи набувачем вказано лише чоловіка, це ще не означає, що він є одноосібним власником майна.

Судом встановлено, що автомобіль марки FORD KUGA був придбаний подружжям за час перебування в шлюбі, що не спростовувалось відповідачем за первісним позовом під час розгляду справи у суді.

За змістом статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте у результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Згідно із статтею 65 СК України, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Отже згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана в письмовій формі, водночас як встановлено у даній справі, ОСОБА_1 такої згоди на відчуження транспортного засобу не надавала.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 (справа №554/8023/15-ц, провадження №14-130цс19) виснувала, що у випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Згідно пунктів 22, 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено частиною першою статті 63, частиною першою статті 65 СК України. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один з них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Частинами першою та другою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, оскільки відповідач за первісним позовом самостійно розпорядився автомобілем, незважаючи на необхідність отримання відповідно до положень статті 65 Сімейного Кодексу України письмової згоди на відчуження такого цінного майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, без згоди позивачки за первісним позовом на це і не в інтересах сім`ї, то вартість відчуженого автомобіля має бути врахована при поділі майна подружжя, а позивачка має право на компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля.

Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи положення частини другої статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами в розумінні частини першої статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до висновку експерта № 2/2024 за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи, складеного 16.04.2024 на виконання вимог судової ухвали від 05.03.2024, який у розумінні статті 76 ЦПК України є одним із джерел доказів, дійсна ринкова вартість автомобіля марки FORD KUGA, 2015 року випуску, кузов НОМЕР_4 , ідентифікаційний VIN номер НОМЕР_4 , визначена без його огляду, на підставі матеріалів справи, фактично підтверджених доказів як вихідних даних експертизи, станом на час проведення експертизи, без урахування ПДВ, складає 545644,00 грн.

У судовому засіданні під час розгляду справи ОСОБА_2 та його представник не заперечували проти вартості транспортного засобу, визначеної у висновку експерта.

Таким чином аналізуючи вказані вище положення законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивачки за первісним позовом грошової компенсації у розмірі 272822,00 грн, що становить частину вартості відчуженого транспортного засобу, оскільки спірний автомобіль марки FORD KUGA набутий сторонами за час їх перебування у шлюбі і спільного проживання та відчужений відповідачем без згоди позивачки, чим порушено право власності останньої, відтак первісний позов підлягає задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог про визнання спільним сумісним зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по сплаті заборгованості за договором позики від 15.06.2022, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , у розмірі 7000,00 доларів США, що еквівалентно 266884,80 грн станом на 14.02.2024; покладення сплати заборгованості за договором позики від 15.06.2022 на ОСОБА_2 , врахувавши половину заборгованості за договором позики ОСОБА_1 при поділі спільного майна та спільних зобов`язань; стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 133442,40 грн у рахунок відшкодування поділених спільних зобов`язань за договором позики від 15.06.2022.

Судом встановлено, що 15.06.2022 між ОСОБА_2 (позичальником) та ОСОБА_5 (позикодавцем) був укладений договір позики, згідно умов якого ОСОБА_5 передав ОСОБА_2 у власність грошові кошти в сумі 7000 доларів США для виплати боргу за Фольксваген Кадді, а останній зобов`язався повернути зазначену суму в обумовлений сторонами строк. Відповідно до договору повернення зазначеної у даному договорі суми може мати місце за бажанням позичальника та за згодою позикодавця протягом трьох років з моменту укладення даного договору рівно великими частинами, однак останній внесок повинен бути зроблений не пізніше 22.06.2025.

Факт отримання грошових коштів за вказаним вище договором позики підтверджується розпискою, складеною 15.06.2022.

Так підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина друга статті 1047 ЦК України).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 цього Кодексу).

Так у межах зустрічного позову ОСОБА_2 заявлено вимогу про визнання спільним сумісним зобов`язанням подружжя зобов`язання, яке виникло на підставі договору позики, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , та покладення на колишню дружину ОСОБА_1 обов`язку сплатити позивачу за зустрічним позовом 133442,40 грн у рахунок погашення половини розміру боргового зобов`язання, яке виникло у період шлюбу, врахувавши, що сплату усієї суми заборгованості за договором позики буде покладено на ОСОБА_2 .

Слід зазначити, що для врегулювання спорів, які виникають із майнових відносин подружжя, у тому числі колишнього, поряд із застосуванням норм ЦК України підлягають застосуванню норми СК України.

Разом із тим нормами ЦК України та СК України прямо не врегульовано питання поділу боргового зобов`язання між колишнім подружжям.

Як вже зазначалось вище, відповідно до частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тобто положення статті 60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначена статтею 61 СК України, згідно із частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України).

За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Зазначене відповідає правовій позиції, наведеній у постанові Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 638/18231/15-ц.

Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» також наголошує, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК).

У ході судового розгляду зустрічного позову судом встановлено, що договір позики був укладений ОСОБА_2 як позичальником 15.06.2022.

Як з умов договору позики, так і з показів свідка ОСОБА_5 вбачається, що грошові кошти у сумі 7000 доларів США були використані ОСОБА_2 для погашення заборгованості по оплаті транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, модель CADDY.

З огляду на розмір позики та цілей її отримання суд робить висновок, що даний договір виходить за межі дрібного побутового.

Як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області (Філії ГСЦ МВС) від 21.11.2023 за № 31/18-80АЗ згідно з обліковими даними ЄДР МВС за ОСОБА_2 значиться зареєстрованим, у тому числі, автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель CADDY, 2010 року випуску, дата реєстрації 20.06.2022.

Як вбачається з матеріалів даної судової справи, рішенням суду, ухваленим у порядку статті 259 ЦПК України, шлюб, укладений між сторонами у справі, розірваний 29.04.2024, відтак можна зробити висновок, що позика з метою придбання автомобіля марки VOLKSWAGEN, моделі CADDY була взята ОСОБА_2 у період перебування у шлюбі з ОСОБА_1 .

У той же час, оцінюючи, чи була позивачем за зустрічним позовом взята позика та у подальшому придбаний вказаний вище транспортний засіб в інтересах сім`ї, суд зазначає наступне.

Як зазначав позивач за зустрічним позовом, після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України ОСОБА_1 виїхала за межі Сумської області у більш безпечний регіон Хмельницької області, а через деякий час повернулась та проживала у м. Сумах, де отримала статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується також довідкою від 25.07.2022 № 5924- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. ОСОБА_2 у червні 2022 року звернувся до батька з проханням надати йому у борг грошові кошти, необхідні для купівлі транспортного засобу. Як на час отримання коштів, так і на момент придбання автомобіля марки VOLKSWAGEN ОСОБА_1 хоча постійно з ним не проживала, однак періодично приїздила до їхнього спільного будинку, оскільки на той момент там проживав спільний син сторін та мати ОСОБА_1 , більш того на той час сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. На думку ОСОБА_2 його колишня дружина хоча постійно з ним не проживала, проте була обізнана про факт придбання транспортного засобу, а тому при поділі спільного майна подружжя вона також має зобов`язання по сплаті половини розміру заборгованості за договором позики, оскільки таке боргове зобов`язання також є спільним зобов`язанням подружжя. Факт того, що на момент отримання позики та придбання транспортного засобу автомобіля марки VOLKSWAGEN сторони вели спільний побут та перебували у шлюбних відносинах ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що він надавав дружині фінансову допомогу, оплачував її дозвілля, періодично передавав за місцем її проживання у м. Сумах продукти харчування та необхідні ліки, у спільному будинку сторін проживала мати ОСОБА_1 .

Як показав у ході допиту свідок ОСОБА_5 , його син ОСОБА_2 перебував у шлюбних відносинах з ОСОБА_1 . Влітку 2022 року син звернувся до свідка з проханням позичити йому грошові кошти у сумі 7000 доларів США, оскільки мав намір придбати автомобіль. Що це за автомобіль та з якою метою він придбавався свідкові невідомо, однак зі слів ОСОБА_2 свідку було відомо, що дружина сина висловлювала бажання мати власний автомобіль. Пропозицію укласти письмовий договір позики висловив саме ОСОБА_2 , свідок такої вимоги не пред`являв. Про те, чи була обізнана ОСОБА_1 про факт отримання її колишнім чоловіком позики свідку невідомо, особисто свідок їй про це не повідомляв, оскільки між ним не було приязних відносин.

Твердження представника ОСОБА_1 стосовно того, що відносно свідка ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження, у якому останній є боржником, а також у мережі Інтернет у одній із соціальних мереж свого часу був оголошений збір для допомоги у проведенні свідкові операції, у зв`язку з чим слід поставити під сумнів фінансову спроможність свідка надати у борг значну суму коштів, суд оцінює критично, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження таких тверджень представника чи доказів оспорювання відповідачкою за зустрічним позовом укладеного договору позики від 15.06.2022, а тому суд вважає такі твердження особистою думкою.

Як вказували ОСОБА_1 та її представник, про факт реєстрації за ОСОБА_2 транспортного засобу автомобіля марки VOLKSWAGEN відповідачці за зустрічним позовом стало відомо після отримання відповіді, наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Сумській області (Філії ГСЦ МВС) 21.11.2023 на адвокатський запит, направлений представником у ході підготовки позову про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Про те, що вказаний транспортний засіб придбавався нібито для неї ОСОБА_1 дізналась лише під час розгляду справи у суді. З березня 2022 року сторони спільно не проживали та не вели спільного господарства, майже не спілкувались, ОСОБА_1 спочатку проживала на території Хмельницької області, а з 25.07.2022 отримала статус внутрішньо переміщеної особи та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до частин першої та другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином вирішуючи питання, чи був укладений інтересах сім`ї договір позики від 15.06.2022 суд приймає до уваги, що позивачем за зустрічним позовом не доведено належними і допустимими доказами того факту, що ОСОБА_1 будь-яким чином була поінформована про наміри ОСОБА_2 придбати транспортний засіб, а також про те, що з цією метою він уклав з ОСОБА_5 договір позики та отримав у борг 7000 доларів США. Також суд вважає недоведеним той факт, що на час укладення договору позики та реєстрації за ОСОБА_2 права власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN сторони проживали разом та перебували у фактичних шлюбних відносинах, оскільки сам позивач за зустрічним позовом підтвердив, що після повернення дружини з Хмельницької області вона постійно проживала у м. Сумах, за спільним місцем реєстрації перебувала періодично і у цей час сторони не спілкувались, ОСОБА_2 тимчасово перебував за іншою адресою у такі періоди.

Відтак враховуючи, що на час укладення договору позики та придбання транспортного засобу сторони хоча і перебували у зареєстрованому шлюбі, однак фактичні шлюбні відносини на цей час були припинені, сім`я фактично розпалась, між сторонами встановились неприязні відносини, у суду відсутні підстави вважати, що такий договір був укладений в інтересах сім`ї, оскільки на думку суду як грошові кошти, так і транспортний засіб придбані та використовуються ОСОБА_2 у власних інтересах, а тому і відсутні підстави при поділі майна подружжя покладати на відповідачку за зустрічним позовом обов`язок сплачувати половину заборгованості, оскільки ані грошовими коштами, ані транспортним засобом вона не користується та не має до нього жодного відношення.

Той факт, що представник ОСОБА_1 під час підготовчого провадження подавала клопотання про залишення без розгляду первісної позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель CADDY, 2010 року випуску, в розмірі 1/2 частини його ринкової вартості в сумі 146 450 грн 07 коп, а тому у подальшому ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутись до суду повторно з такою позовною вимогою, суд не вважає таким, що підтверджує наміри останньої для визнання за нею у подальшому права спільної сумісної власності на вказаний автомобіль, оскільки у ході розгляду даної справи було встановлено, що цей транспортний засіб придбавався за особистим бажанням ОСОБА_2 , використовується ним у власних інтересах та на власний розсуд.

Також суд оцінює критично твердження представника ОСОБА_2 адвоката Оскорбіна А.Г. стосовно того, що неоплата експертизи відповідачкою за зустрічним позовом свідчить про визнання нею зустрічних позовних вимог, оскільки у ході розгляду справи ОСОБА_1 та її представник категорично заперечували проти зустрічних позовних вимог, а несплату рахунку пояснили відсутність грошових коштів.

Таким чином з огляду на встановлені у ході розгляду справи обставини, з урахуванням вказаних вище положень діючого цивільного та сімейного законодавства суд не вбачає підстав для задоволення зустрічних позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 12, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 272, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Первісний позов у частині вимог про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки FORD KUGA номерний знак НОМЕР_3 , 2015 року випуску, в розмірі 1/2 частини його ринкової вартості, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місцепроживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 272822 грн 00 коп грошової компенсації її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки FORD KUGA номерний знак НОМЕР_3 , 2015 року випуску, в розмірі 1/2 частини його ринкової вартості.

У задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.

Видати виконавчий лист після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачка за первісним позовом (відповідачка за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 18.11.2024.

Суддя Ю.О. Зеря