Справа №339/337/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

19 листопада 2024 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Скригун В.В.

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 8000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви і на весь період непрацездатності.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно рішення Болехівського міського суду від 17 жовтня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. За час подружнього життя у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, оскільки є інвалідом першої А групи довічно (інвалідність з дитинства) та потребує постійного стороннього догляду.

Зазначає, що до досягнення дочки повноліття, відповідач сплачував аліменти на її утримання у розмірі 1800,00 грн., однак на даний час аліменти не стягуються, а відповідач добровільно не надає кошти на утримання хворої дитини, не відвідує її, не допомагає її доглядати.

Її коштів не вистачає для утримання дочки, оскільки через важкий фізичний та психічний стан Лілії, вона не може її залишити одну, не може повноцінно працювати та заробляти кошти на її утримання. Отже змушена звертатися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини. Відповідач працює закордоном, має хорошу заробітну плату, а тому має можливість утримувати повнолітню доньку, яка є інвалідом з дитинства.

Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались.

Ухвалою суду від 31 липня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін по справі. Будь - яких інших процесуальних дій не проводилося.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні з підстав зазначених в ньому. 19 листопада 2024 року в судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, згідно позову просить справу розглядати без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку, про що свідчать оголошення на сайті Судової влади. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень з приводу поданого позову не надав.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не надано, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено.

У протилежному випадку відкладення розгляду справи без відповідних об`єктивних підстав та пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя, може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи.

Суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

З урахуванням завдань цивільного судочинства та розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину (інваліда).

Як встановлено судом, сторони по справі з 27 квітня 1996 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася дочка ОСОБА_3 (а.с.5).

Рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Малолітню дочку Лілію залишено на проживання з матір`ю (а.с.7).

30 жовтня 2017 року рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1800,00 грн. щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-9).

З матеріалів справи вбачається, що з позивачем проживає повнолітня дочка ОСОБА_4 , яка є особою з інвалідністю з дитинства 1 «А» групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААД № 063427 від 23 липня 2024 року. Інвалідність встановлена довічно (а.с.6).

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Болехівської міської ради від 25 вересня 2024 року позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку і отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю. Розмір пенсії по інвалідності становить 8044,70 грн., сума пенсії за період з березня по серпень 2024 року складає 48 268,20 грн. (а.с.32).

Таким чином встановлено, що повнолітня дочка Лілія є особою з інвалідністю першої групи, тобто непрацездатною особою.

На підставі наданих позивачем доказів (рахунків, квитанцій, касових чеків, фото та інших матеріалів), суд дійшов висновку, що позивач довела факт того, що займається утриманням та лікуванням повнолітньої доньки і несе витрати на забезпечення її потреб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Положеннями ч. ч. 8, 9 статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до ч. 1 ст. 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України.

Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Аналіз змісту зазначеної статті дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свого повнолітнього сина (дочку) необхідні наявність трьох умов: син (дочка) є непрацездатними; син (дочка) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати сина (дочку).

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Особа з інвалідністю - повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність. Дитина з інвалідністю - особа до досягнення нею повноліття (віком до 18 років) зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність (ст.1ЗУ «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні»). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні». При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина.

В п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено, що відповідно до ст.180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідженими судом доказами доведено, що позивач ОСОБА_1 є матір"ю повнолітньої непрацездатної дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом першої А групи довічно, потребує матеріальної допомоги. При цьому позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своїх доводів щодо перебування відповідача закордоном та оримання ним значних доходів.

Не маючи достовірної інформації про постійні доходи відповідача, суд прийшов до висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, а також виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, на яких регулюються сімейні відносини, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дочки Лілії, яка є особою з інвалідністю з дитинства, в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 гривень щомісячно.

При цьому суд зауважує, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1 статті 192 СК України).

Оскільки позивач звернувся до суду з вимогами 30 липня 2024 року, то з цього часу слід присудити стягнення аліментів і на весь період непрацездатності ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, зміну способу їх стягнення, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 50%), то з відповідача ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн. (1211,20 грн. х 50% ).

На підставі наведеного, ст.180-184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.141, 258-259, 263-265,280-282 ЦПК України, суд

У х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн.60 коп.

Стягнення аліментів розпочати з 30 липня 2024 року на весь період непрацездатності ОСОБА_3 .

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Суддя Скригун В. В.