Справа № 202/3794/24
Провадження № 2/202/3227/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

19 червня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Романенко І.М.,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Романенко І.М. звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпровської міської ради, третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати Позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До спадкового майна, зокрема, входить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала бабусі Позивача, ОСОБА_4 , 1921 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно заповіту, посвідченому 18 жовтня 2005 року Шостою дніпровською нотаріальною конторою за реєстраційним № 5-2466, ОСОБА_4 належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_1 заповідала ОСОБА_5 (батько Позивача).

Шостою дніпровською нотаріальною конторою на підставі заяви ОСОБА_5 про прийняття спадщини як за заповітом так і за законом і після смерті його матері, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведено спадкову справу № 335/2008.

Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою на підставі заяви ОСОБА_3 (мати Позивача) про прийняття спадщини за законом після смерті її чоловіка заведено спадкову справу № 72/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 .

16 січня 2024 року Позивач звернувся до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала бабусі Позивача ОСОБА_4 , спадщину після смерті якої прийняв, але не оформив її син (батько Позивача) ОСОБА_5 , спадщину після смерті якого прийняла, але не оформила його дружина (мати Позивача) ОСОБА_3 .

Постановою держаного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонською Тетяною Олександрівною від 16 січня 2024 року було відмовлено у вичинені нотаріальної.

Таким чином, оскільки позивач фактично прийняв спадщину в повному обсязі, після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , вважає що йому безпідставно відмовлено у оформленні права власності на квартиру в порядку спадкування.

Враховуючи наведене, просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 21 березня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Витребувано у Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, , місцезнаходження: 49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 15, належним чином завірені копії спадкових справ № 335/2008, відкритої після смерті ОСОБА_4 , № 72/2012, відкритої після смерті ОСОБА_5 та № 209/2023, відкритої після смерті ОСОБА_3 .

10 квітня 2024 року до суду від третьої особи надійшли належним чином завірені копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

16.04.2024 року представник Дніпровської міської ради Боговенко С. засобом поштового зв`язку направила на адресу суду відзив на позовну заяву в якому представник зазначила, що ДМР є неналежним відповідачем, оскільки між сторонами відсутній спір, а тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

15.05.2024 року представником позивача подано до суду відповіді на відзив з обґрунтуванням залучення ДМР у якості відповідача.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, та посилаючись на обставини, викладені у позові, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та зазначила, що ДМР не є належним відповідачем при вирішення даної справи, у зв`язку із відсутністю спору.

Представники третьої особи - Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

За змістом ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що згідно листа КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 14 квітня 2023 року № 3722 станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_1 містяться відомості про право власності на квартиру в цілому за ОСОБА_4 .

Згідно довідки Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 12 квітня 2023 року № 14/15-4228, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 08 квітня 2003 року по 25 березня 2008 року. Інші зареєстровані особи на день смерті ОСОБА_4 відсутні.

Разом з тим, згідно заповіту, посвідченому 18 жовтня 2005 року Шостою дніпровською нотаріальною конторою за реєстраційним № 5-2466, ОСОБА_4 належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_1 заповідала ОСОБА_5 .

Шостою дніпровською нотаріальною конторою на підставі заяви ОСОБА_5 про прийняття спадщини як за заповітом так і за законом і після смерті його матері, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведено спадкову справу № 335/2008.

Єдиним спадкоємцем, після смерті ОСОБА_4 на спадкове майно, що складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є її син ОСОБА_5 , який фактично прийняв спадщину, однак за життя не оформив право власності на неї.

Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою на підставі заяви ОСОБА_3 (мати Позивача) про прийняття спадщини за законом після смерті її чоловіка заведено спадкову справу № 72/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_3 (мати Позивача) також прийняла у спадщину права на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , однак також за життя не оформила право власності на неї юридично.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати Позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 209/2023 до майна померлої (державний нотаріус ОСОБА_6 ). Єдиним спадкоємцем померлої є Позивач.

На підтвердження родинних відносин із спадкоємцем надано наступні документи:

- свідоцтво про народження ОСОБА_1 (Позивач) серії НОМЕР_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно якого його батьком записано - ОСОБА_5 , матір`ю - ОСОБА_3 ;

- свідоцтво про укладення шлюбу ( НОМЕР_3 ) ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_5 , після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_8 ;

- повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 03 листопада 2023 року № 6 згідно якого ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , відомості про батька ОСОБА_10 , відомості про матір - ОСОБА_11 ;

- повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про народження від 03 листопада 2023 року № згідно якого ОСОБА_4 , 1921 року народження, зареєстровано 04 грудня 1953 року шлюб з ОСОБА_10 , прізвище нареченої після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 .

Судом досліджені належним чином завірені копії спадкових справ: № 335/2008, відкритої після смерті ОСОБА_4 ; № 72/2012, відкритої після смерті ОСОБА_5 , № 209/2023 відкритої після смерті ОСОБА_3 ..

16 січня 2024 року Позивач звернувся до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала бабусі Позивача ОСОБА_4 , спадщину після смерті якої прийняв, але не оформив її син (батько Позивача) ОСОБА_5 , спадщину після смерті якого прийняла, але не оформила його дружина (мати Позивача) ОСОБА_3 .

Постановою держаного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонською Тетяною Олександрівною від 16 січня 2024 року було відмовлено у вичинені нотаріальної.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦК України) и спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1273 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

З наведеної норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Згідно ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до конвенції Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За змістом приписів ст.16 ЦК України захист цивільних прав шляхом визнання права власності здійснює суд. Одним зі способів захисту цивільних прав, згідно із п. 1 ч. 2 ст.16 ЦК України, є визнання права.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Отже, ОСОБА_4 згідно заповіту від 18.10.2005 року заповіла належну їй квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 набув права власності на вказану квартиру в березні 2008 року. В подальшому після смерті ОСОБА_5 у серпні 2011 року право власності на вказану квартиру набула його дружина ОСОБА_3 (мати Позивача) у порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Оскільки єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , є її син ОСОБА_1 , та враховуючи, що судом встановлені всі обставини, які дають позивачу право на спадкове майно в порядку спадкування за законом, однак відсутність належним чином оформленого права власності на спадщину, одним із спадкодавців, створює позивачу перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо посилань представника відповідача про те, що Дніпровська міська рада не є належним відповідачем у справі, оскільки між сторонами відсутній спір, суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом.

Звертаючись до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, позивачем притягнуто в якості відповідача - Територіальну громаду міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Частиною 2 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, з урахуванням того, що спадщина, яка складається зі спірного майна, на момент звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, не була прийнята у встановленому чинним законодавством порядку, посилання представника відповідача щодо відсутності спору, та як наслідок, залучення неналежного відповідача, є необґрунтованими та безпідставними.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 15, 16, 182, 328, 346, 392, 1216-1218,1220, 1222, 1223, 1258- 1265, 1268-1270, 1272, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (в редакції від 30.10.1999), п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, ст. 12, 13, 76-89, 130, 258-259, 263-265, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 28.06.2024 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Мачуський