ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 712/2670/24
Провадження № 22-ц/821/1286/24
категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Новікова О.М., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»,

представник позивача: Романенко Михайло Едуардович

відповідач: ОСОБА_1

представник відповідача: адвокат Кірюшин Артем Андрійович

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан»

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 червня 2024 року (ухваленого під головуванням судді Марцішевської О.М. в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

1 березня 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «Мілоан» про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 01.07.2021 року в Особистому кабінеті на офіційному вебсайті ТОВ «МІЛОАН» URL: https://miloan.ua/, ОСОБА_1 було подано заявку на отримання кредиту № 101976545. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Законодавством України передбачено, що оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання Договору в паперовій формі власноручним підписом.

ТОВ «МІЛОАН» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 101976545 від 01.07.2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/.

Відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 101976545 від 01.07.2021 року з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення № 29400453 від 01.07.2021р. відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок № НОМЕР_1 в сумі 8 000.00 грн.

Кредитний Договір № 101976545 від 01.07.2021 року було укладено строком на 14 днів. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України, тому, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 30.09.2021 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 09Т, ТОВ «МІЛОАН» () було відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 101976545 від 01.07.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача.

Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 36 320,00 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 8 000,00 грн.; - заборгованість за відсотками становить 26 800,00 грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 1 520,00 грн.; - заборгованість за пенею становить 0,00 грн.

Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 101976545 від 01.07.2021 року у розмірі 36 320,00 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 червня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження факту, що між відповідачкою та третьою особою був укладений кредитний договір в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом заповнення та подання Анкети-заяви від 01.07.2021 №101976545.

Також суд прийшов до висновку, що позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження факту видачі відповідачці третьою особою кредитних коштів в сумі 8000 грн. шляхом перерахування на картковий рахунок № НОМЕР_1 . Позивач, звертаючись з даним позовом до суду, не надав на підтвердження видачі кредитних коштів первинних документів про перерахування кредитних коштів на рахунок відповідачки та в ході розгляду справі не заявляв перед судом клопотання про витребування доказів із належним обґрунтуванням виникнення у нього труднощів у їх наданні у позасудовому порядку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій через систему «Електронний суд» 28 червня 2024 року апеляційній скарзі представник ТОВ «Діджи Фінанс» - Романенко М.Е., вважаючи рішення суду незаконним та необгрунтованим, таким, що не відповідає обставинам справи, прийнятим із неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні судом фактичних обставин справи, без надання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, просив скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 червня 2024 року та прийняти нове, яким позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що факт підписання кредитного договору саме відповідачкою одноразовим дентифікатором R36217 підтверджується матеріалами справи. Зокрема, позивачем надано розшифрований скріншот із ПІБ підписанта.

Крім того, висновки суду першої інстанції щодо непідтвердження належності відповідачці IP адреси в даному випадку не мають жодного значення, адже остання носить виключно інформативний характер і автоматично зчитується та фіксується системою.

Скаржник також звертає увагу, що номер телефону відповідачки, зазначений нею у відзиві на позовну заяву, ідентичний тому, що вказаний в Анкеті-заяві.

Особа, що подала апеляційну скаргу вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо відсутності в матеріалах справи первинних бухгалтерських документів про перехаування кредитних коштів, оскільки позивачем надано платіжне доручення №29400453 від 01.07.2021 року про перерахування кредитних коштів у розмірі 8000 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 .

В свою чергу, відповідачкою не надано виписки по рахунку щодо відсутності транзакції отриманих кредитних коштів, що свідчить про безпідставність заявлених заперечень, спрямованих на ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Черкаського апеляційного суду 21 липня 2024 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Кірюшин А.А., вважаючи, що вимоги апеляційної скарги є необгрунтованими та не підлягають до задоволення, просить залишити рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 червня 2024 року без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що 01 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 101976545, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 8000,00 грн., строком на 14 днів. Дата повернення кредиту 15.07.2021. Орієнтовна вартість кредиту 12320 грн. Згідно п.3.3.2 відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у термін, встановлений Договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені п.п.1.1-1.6 та п. 2.4 Договору

Також відповідно до пункту 6.1, 6.2 кредитного договору - цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для Позичальника визначено у Правилах). Після укладення, цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству.

Так, п. 2.2.2 кредитного договору передбачено, що нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п.2.2.3 Договору.

Відповідно до п. 2.2.3. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою, встановленою п.1.6 та процентною ставкою, визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника.

Відповідно до п. 3.2.6. кредитного договору позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника.

30 вересня 2021 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Мілоан» укладено договір факторингу №09Т, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступає ТОВ «Діджи Фінанс», а останнє приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором.

Згідно Витягу з Додатку до Договору факторингу № 09Т із відступленням прав вимоги за кредитними договорами від 30.09.2021 сума заборгованості відповідача становить 36320 грн., з яких: 8000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 26800 грн. - заборгованість за відсотками, 1520 грн. - заборгованість за комісією.

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що 01 липня 2021 року ОСОБА_1 оформлено анкету-заяву на кредит № 101976545 на сайті: tengo.ua, в якій вказані її персональні дані, як позичальника, визначена сума кредиту 8000 грн, строк кредитування 14 днів з 01 липня 2021 року по 15 липня 2021 року, комісія за надання кредиту 1520,00 грн, проценти за користування кредитом 2,5% за кожен день користування - 2800 грн (а.с.10).

Також 01 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит (індивідуальну частину) № 101976545.

Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику фінансовий кредит у сумі 8000,00 грн, строком на 14 днів, з 01 липня 2021 року по 15 липня 2021 року, комісія за надання кредиту 1520,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами за фіксованою ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

У п.2.2.2. договору зазначено, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування.

У п.2.2.3 вказано, що після спливу строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється.

Виходячи з п. 2.3.1.1. та 2.3.1.2. для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил надання фінансових кредитів, але загалом строк кредитування не може перевищувати 60 днів.

У п. 6.1 договору вказано, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний,зокрема, через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

У розділі Реквізити Сторін в графі позичальник вказано ОСОБА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , адресу місця реєстрації: АДРЕСА_1 , телефон: НОМЕР_4 (а.с. 17-20).

В Додатку №1 до договору сторонами визначений графік платежів, згідно з яким позичальник мав повернути суму кредиту з нарахованими відсотками в розмірі 12 320 грн (а.с. 21).

В Додатку №2 до договору міститься паспорт споживчого кредиту № 101976545, яким передбачено строк продовження кредитування на 3 дні зі сплатою комісії 3 % від суми поточного залишку кредиту на 7 днів зі сплатою комісії 5,00 % від суми поточного залишку кредиту, на 15 днів зі сплатою комісії 10 % від суми поточного залишку кредиту (а.с. 21 зворот).

Згідно з платіжним дорученням №29400453 від 01 липня 2021 року платник ТОВ «Мілоан» здійснив переказ грошових коштів в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень для отримувача ОСОБА_1 , банк отримувача MASTERCARD №516875*67 (а.с. 16).

30 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу №09Т, зокрема за кредитним договором від 01 липня 2021 року №101976545 (а.с. 39-41).

Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №09Т від 30 вересня 2021 року, ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи фінанс» право вимоги до боржника ОСОБА_1 на загальну суму 36320 грн, з яких: 8000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 26800,00 грн - сума заборгованості за відсотками, сума заборгованості за комісією - 1520,00 грн. (а.с. 53).

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Діджи фінанс» має зареєстрований вид економічної діяльності - надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення) (а.с. 13).

З розрахунку заборгованості ,складеного ТОВ «Діджи фінанс» вбачається, що визначеним розміром заборгованості по тілу кредиту є 8000,00 грн, по відсоткам 26800,00 грн, за комісією - 1520,00 грн загальна сума боргу визначена в розмірі 36 320,00 грн (а.с. 35).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З наведених обставин справи вбачається, що кредитний договір, на підставі якого позивачем заявлено про стягнення заборгованості, був укладений в електронній формі із застосуванням верифікації та наданням персональних даних відповідача.

Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, висновки суду першої інтсанції про те, що відповідачкою не укладався кредитний договір, є помилковими, оскільки вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу нею на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету.

У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідачки (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки, на яку первісним кредитором здійснено перерахування позичених грошових коштів, номер телефону), були використані неправомірно для укладення кредитного договору від її імені, до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, що відповідачка до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій не зверталася, як і не оскаржувала правомірність укладеного договору.

Враховуючи умови надання кредитних коштів, колегія суддів зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, і він має можливість надати суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредиторів на виконання укладеного договору. Натомість відповідачем така виписка надана не була.

Також колегія суддів акцентує особливу увагу на тому, що у договорі зазначені персональні дані відповідачки, які повністю збігаються із зазначеними даними у відзиві на позовну заяву та відзиві на апеляційну скаргу, а саме ПІП, РНОКПП, місце проживання, номеру телефону. Даних на спростування належності відповідачці карти № НОМЕР_1 матеріали справи не містять. Також в матеріалах справи відсутні докази повного або часткового виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги ТОВ «Діджи Фінанс» про те, що матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідачка уклала договір в електронній формі та отримала кредит за цим договором в розмірі 8000,00 (вісім тисяч) гривень, проте не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, кошти не повернула.

Виходячи з умов договору, сторонами погоджено комісію за надання кредиту у розмірі 1520,00 грн та розмір процентної ставки - 2,5 % на добу протягом 14-ти днів, що становить 2800,00 гривень. Також сторонами була визначена загальна сума повернення кредиту з нарахованими процентами в розмірі 12320,00 грн.

Здійснений позивачем розрахунок свідчить, що відсотки становлять суму 26800,00 грн, що свідчить про те, що нараховувались вони після визначеного періоду кредитування, що не відповідає умовам договору, а даних про застосування процедури пролонгації, матеріали справи не містять. Також враховуючи, що наданий розрахунок складений позивачем і не містить деталізації, зокрема щодо сум, на які нараховувались проценти і періоду їх нарахування, вказаний розрахунок не є належним та допустимим доказом у справі, а тому не приймається до уваги апеляційним судом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення із ОСОБА_1 процентів за кредитом у розмірі 26800,00 грн., нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування (15 липня 2021 року), є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає сума заборгованості: по тілу кредиту в розмірі 8000 грн, комісії за надання кредиту - 1520,00 грн, по відсоткам за користування кредитом в розмірі 2800,00 грн, як то визначено в умовах договору за період з 01 липня 2021 року по 15 липня 2021 року, а отже позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Слід відмітити, що відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення суду першої інстанції залишити без змін та повністю відмовити у задоволенні позову.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 отримала грошові кошти на підставі договору про споживчийй кредит № 101976545 від 01 липня 2021 року у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн, що підтверджується платіжним дорученням, що відноситься до первинних банківських документів та зобов`язалася сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 2800 грн. та комісію у розмірі 1520 грн. За таких обставин, доводи відповідачки щодо відсутності доказів укладення договору та отримання відповідачем позики слід визнати необґрунтованими, а позовні вимоги та апеляційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» такими, що підлягають до часткового задоволення.

Матеріалами справи також підтверджуються обставини уступки права вимоги ТОВ «Мілоан» на користь ТОВ «Діджи Фінанс» за договором від 30 вересня 2021 року. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Діджи Фінанс» має зареєстрований вид економічної діяльності - надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), а отже доводи відповідача щодо відсутності у позивача права на звернення з вимогами до відповідача не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» має право на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про споживчий кредит №101976545 від 01 липня 2021 року у розмірі 12320 гривень.( 8000+2800+1520 грн.)

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених підстав, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідачки на користь позивача суми заборгованості за договором про споживчий кредит №101976545 від 01 липня 2021 року у розмірі 12320,00 гривень.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що результатом апеляційного перегляду є скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заявлених позовних вимог, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, підлягає зміні розподіл судових витрат.

При зверненні до суду з позовом позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422, 00 грн, розмір задоволених позовних вимог становить 33,92%, а отже компенсації позивачу підлягає сума в розмірі 821,67 грн. як компенсація судових витрат по сплаті судового збору, сплаченого в суді першої інстанції.

Крім того, позивачем при зверненні з апеляційною скаргою було сплачено 2906,88 грн. Про інші судові витрати відповідачем заявлено не було.

Оскільки апеляційна скарга позивача також підлягає до задоволення частково і, виходячи з принципу пропорційності при задоволенні вимог на 33,92%, компенсації позивачеві за рахунок відповідача підлягає сума 986,01 грн.

Вирішуючи питання щодо компенсації позивачеві витрат, пов`язаних з правовою допомогою в суді першої інстанції, апеляційний суду виходить з наступного.

При зверненні до суду з позовом позивачем вказаний орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надана копія Договору №42649746 від 11 грудня 2023 року укладеного з АБ «Анастасії Міньковської» та Додаткова угода 05 від 09 лютого 2024 року (а.с. 36-38,15).

Відповідно до детального опису робіт від 11 грудня 2023 року Адвокатське бюро надало позивачу наступні правничі послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин -1,5 год 2250,00 грн, складання позовної заяви - 3 год 3000,00 грн, формування додатків до позовної заяви - 1 год 750,00 грн (а.с. 12).

В Акті про підтвердження факту надання правничої допомоги від 11 грудня 2023 року сторони погодили, що Адвокатське бюро надало клієнту правничу допомогу загальною вартістю 6000,00 грн (а.с. 11).

Відповідачем заперечень щодо розміру витрат позивача на правову допомогу висловлено не було.

Виходячи з принципу пропорційності, компенсації позивачеві за рахунок відповідача підлягає сума витрат на правову допомогу в розмірі 2035,20 грн.

Керуючись ст.ст.368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 червня 2024 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» суму заборгованості за договором про споживчий кредит № №101976545 від 01 липня 2021 року у розмірі 12 320,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 1 807,68 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати на правничу допомогу у розмірі 2 035,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді О.М. Новіков

Л.І. Василенко