465/8701/24
2-н/465/2774/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

19.11.2024 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., вивчивши заяву ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Франківського районного суду із заявою про видачу судового наказу, відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши подану заяву та додані до неї матеріали, суддя доходить переконання про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Так, відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Як вбачається із п. п. 4, 5 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ по аліментах може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 заявлено вимогу, яка не може бути розглянута в порядку наказного провадження, оскільки останній просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто не у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, а у твердій грошовій сумі, яка перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що виходить за межі вимог, визначених у п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України, які можуть вирішуватися в порядку наказного провадження.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Таким чином, встановлено, що заявником при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини порушені вимоги ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З урахуванням наведеного вище, керуючись ст. ст. 165, 167, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення причин, що стали підставою для прийняття відповідного рішення. Також заявник не позбавлений права для вирішення спору звернутися до боржника із позовною заявою про стягнення аліментів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала складена 19.11.2024 року.

Суддя Величко О.В.