Дата документу 22.10.2024
Справа № 334/5849/24
Провадження № 2/334/2511/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:головуючого судді Козлової Н.Ю.,за участю секретаря Александрової А.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Хортицький відділ державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Хортицький відділ державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту та заборони відчуження на 1/6 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яке було накладено на підставі постанови державного виконавця Хортицького ВДВС ЗМУЮ Демянко О.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 30.03.2010 р. а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт такого нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 9679062, зареєстрованого 30.03.2010 р.

Обґрунтовуючи свій позов позивачка зазначила, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був власником 1/6 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 10.01.2007 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухомемайно № 13688227 від 24.02.2007 р.

09.09.1998 року, Хортицьким районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист № 2-1582, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини заробітку, щомісяця, починаючи з 27.08.1998 року і до повноліття дитини.

Вказаний виконавчий лист пред`являвся до примусового виконання до Хортицького відділу державної виконавчої служби ЗМУЮ (нині Хортицький відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

У зв`язку з його смертю відкрилася спадщина на належну йому 1/6 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до довідки № 635/02-14 від 29.05.2024 р. станом на 29.05.2024 р. Єдиним спадкоємцем після смерті гр. ОСОБА_3 на все належне йому майно є його мати - ОСОБА_1 позивач по справі. Інші спадкоємці відмовилися від спадщини на її користь. Разом з тим, вона не може оформити належну їй частку спадщини, оскільки існує заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна, згідно постанови державного виконавцяХортицького ВДВС ЗМУЮ Демянко О.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

З метою отримання інформації щодо наявних та не знятих арештів, позивачка звернулася з запитом до Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно відповіді від 03.05.2023 р. № 71929/29.25-41, виконавче провадження ВП № 854996 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1582 від 09.09.1998 виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, 07.11.2008 року закінчено на підставі п.10 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження». На теперішній час матеріали виконавчого провадження знищені у 2012 році.

У зв`язку з зазначеними обставинами та з метою захисту своїх прав та інтересів, позивачка вимушена звернутися до суду з цим позовом щодо зняття таких арештів та заборони відчуження з нерухомого майна, отриманого нею у спадок у судовому порядку.

У судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Наполягала на задоволенні своїх позовних вимог, врахувавши підстави, викладені у позовній заяві та наданих письмових доказів.

Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник Хортицького відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за відсутністю представника третьої особи. Проти задоволення позову не заперечував.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що позивач у справі, ОСОБА_1 вирішила реалізувати своє право як спадкоємця на належне її сину нерухоме майно.

При зверненні до Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) позивачці повідомили, що виконавче провадження ВП № 854996 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1582 від 09.09.1998 виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, 07.11.2008 року закінчено на підставі п.10 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження». На теперішній час матеріали виконавчого провадження знищені у 2012 році.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був власником 1/6 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 10.01.2007 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухомемайно № 13688227 від 24.02.2007 р.

09.09.1998 року, Хортицьким районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист № 2-1582, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини заробітку, щомісяця, починаючи з 27.08.1998 року і до повноліття дитини.

Вказаний виконавчий лист пред`являвся до примусового виконання до Хортицького відділу державної виконавчої служби ЗМУЮ (нині Хортицький відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/6 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до довідки № 635/02-14 від 29.05.2024 р. станом на 29.05.2024 р. Єдиним спадкоємцем після смерті гр. ОСОБА_3 на все належне йому майно є його мати - ОСОБА_1 позивач по справі. Інші спадкоємці відмовилися від спадщини на її користь.

Разом з тим, позивачка не може оформити належну їй частку спадщини, оскільки існує заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна, згідно постанови державного виконавця Хортицького ВДВС ЗМУЮ Демянко О.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до статті 41Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відновлення порушеного конституційного права на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов`язку усунути перешкоди у користуванні майном.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»: «Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини».

Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.08.1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» у п. 4 роз`яснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Стаття 16ЦКУкраїни передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Ст.ст.316,317,319 ЦКУкраїни регламентовано, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а,ст.321 ЦК України, - що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Статтею 391ЦКУкраїни передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.ч.1,2ст.56 ЗУ «При виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.59 та ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження`особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить саме їй, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження,) накладеного на майно позивача, порушується його право власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, оскільки суду не надано відомостей щодо правомірності накладення арешту на майно позивача, або ж наявності стосовно нього виконавчого провадження, в якому він є боржником.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.41,55 Конституції України, ст.ст.16,19,76-89,247,263,264,274-279 ЦПК України, ст.ст.16,316-317,391 Цивільного кодексу України, ст.ст.56,59,60 Закону України "Про виконавче провадження", суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Хортицький відділ державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту - задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження, що накладені на 1/6 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови державного виконавця Хортицького ВДВС ЗМУЮ Демянко О.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження AM № 088523 від 08.10.2008 р. та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження б`єктів нерухомого майна запис про арешт такого нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 8064235 зареєстрованого 14.10.2008 р.

Зняти арешт та заборону відчуження, що накладені на 1/6 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови державного виконавця Хортицького ВДВС ЗМУЮ Демянко О.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.03.2010 р. та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт такого нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 9679062, зареєстрованого 30.03.2010 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Козлова Н. Ю.