ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5094/24 Справа № 190/1031/22 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання - Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу керівника Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (т. 1 а.с. 4-11), в обґрунтування якого посилався на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лозуватка П`ятихатського району Дніпропетровської області, його батьками були ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати.

За життя батьки працювали в КСП «Лозуватка» П`ятихатського району Дніпропетровської області.

17 травня 1995 року КСП «Лозуватка» отримало Державний акт на право колективної власності на землю І-ДП №000040, розмір паю по КСП становить 5423,2 у.к.г.

На час видачі Державного акту на право колективної власності на землю батьки були членами КСП та працювали на вказаному підприємстві і вони були включені до списку осіб - членів КСП, що мають право на земельну частку (пай).

01 лютого 2000 року батьків було звільнено з КСП «Лозуватка» та виключено зі складу КСП.

Тобто, на момент одержання КСП «Лозуватка» Державного акта на право колективної власності на землю батьки були членами КСП та включені до списку осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю) та мали правові підстави для отримання відповідного сертифікату.

При цьому у списку мати позивача помилково зазначена не як « ОСОБА_3 », а як « ОСОБА_4 ».

У той же час сертифікати з невідомих причин їм не видані, що у подальшому унеможливило отримання відповідних Державних актів на землю.

Після смерті батьків відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Вишнівської селищної ради П`ятихатського району відповідно до Державного акту на право колективної власності КСП «Лозуватка», в додатку до якого під номером 110 значиться ОСОБА_2 , а під номером 120 значиться мати ОСОБА_4 , при цьому прізвище матері зазначено помилково, так як її прізвище було не ОСОБА_1, а ОСОБА_4 .

Оскільки за життя батьки не мали будь-якого майна, він не знав про наявність документів, що надавали б право батькам на отримання земельної частки.

Після того як він дізнався, що батьки мають право на отримання земельної частки (паю), 04 лютого 2022 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті батька та матері.

04 лютого 2022 року постановами приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шкуренко В. В. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька та матері у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують право спадкодавця на земельну частку (пай).

На підставі викладеного, позивач просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що запис №120 в списку членів КСП «Лозуватка», що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю від 18 травня 1995 року, серія І-ДП №000040, вчинено відносно ОСОБА_3 ; визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 7,63 у.к.г. із земель, що перебували у колективній власності колишнього КСП «Лозуватка» П`ятихатського району Дніпропетровської області (землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), розташованих на території Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області; визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 7,63 у.к.г. із земель, що перебували у колективній власності колишнього КСП «Лозуватка» П`ятихатського району Дніпропетровської області (землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), розташованих на території Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області.

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 до Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задоволено.

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме: що запис №120 в списку членів КСП «Лозуватка», що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю від 18 травня 1995 року, серія І-ДП №000040 вчинено відносно ОСОБА_3 .

Визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 7,63 у.к.г., із земель, що перебували у колективній власності колишнього КСП «Лозуватка» П`ятихатського району Дніпропетровської області (землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), розташованих на території Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області.

Визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 7,63 у.к.г., із земель, що перебували у колективній власності колишнього КСП «Лозуватка» П`ятихатського району Дніпропетровської області (землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), розташованих на території Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області.

Вирішено питання про розподіл судових витрат (т. 1 а.с. 127-131).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, керівник Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу (т. 1 а.с. 143-164), посилаючись на те, що судом не повно з`ясовано фактичні обставини справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, а також на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

ОСОБА_1 скористався своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін (т. 2 а.с. 35-42).

Жовтоводська окружна прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області подала відповідь на відзив (т. 2 а.с. 61-69).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2023 року апеляційну скаргу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області - задоволено.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року - скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір 3721,50 грн (т. 2 а.с. 2-91).

Постановою Верховного суду від 06 березня 2024 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Войтенко К.В. задоволено частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття провадження у справі (т. 2 а.с. 158-165).

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково враховуючи наступне.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на отримання спадщини. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є однієї й тією ж особою, яка була прийнята в члени колгоспу ім. ХХІІ партз`їзду (з 1992 року колгоспу Лозуватський, з 1993 року КСП «Лозуватський», з 2000 року ПП «Лозуватка») та працювала в ньому, а також, що на час видачі 18 травня 1995 року КСП «Лозуватка» Державного акту на право колективної власності на землю батьки позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являлися членами цього КСП та були внесені під №110 та №120 до списку осіб - членів КСП, які мають право на отримання земельної частки (паю), що є додатком до державного акту, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , батьками якого були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з архівним витягом протоколу №1 звітних зборів уповноважених колгоспників колгоспу імені ХХІІ партз`їзду від 30 січня 1981 року ОСОБА_2 був прийнятий в члени колгоспу ХХІІ партз`їзду, а згідно архівного витягу протоколу №1 зборів уповноважених членів КСП «Лозуватка» від 01 лютого 2000 року ОСОБА_2 виключений з членів КСП «Лозуватка».

Відповідно до архівного витягу протоколу №1 зборів уповноважених членів колгоспу імені ХХІІ партз`їзду від 01 лютого 1990 року ОСОБА_3 прийнята в члени колгоспа.

Проте, згідно архівного витягу протоколу №1 зборів уповноважених членів КСП «Лозуватка» від 01 лютого 2000 року ОСОБА_4 виключена з членів КСП «Лозуватка».

Згідно з архівною довідкою №46 від 17 січня 2022 року, виданою комунальною архівною установою «П`ятихатський Трудовий архів», в книгах обліку оплати праці колгоспу ім. ХХІІ партз`їзду (з 1992 року колгоспу Лозуватський, з 1993 року КСП «Лозуватський», з 2000 року ПП «Лозуватка») значиться в 1988-1994 роках ОСОБА_1, в 1995-2000 роках ОСОБА_6 ім`я ОСОБА_6 , по батькові ОСОБА_6 (так у документах).

Відповідно до витягу №49 від 17 січня 2022 року, виданого комунальною архівною установою «П`ятихатський Трудовий архів», пункт 9.3.3.4… невідповідність окремих відомостей, що містяться в документах архіву, даним, викладеним у запиті, не може бути перешкодою для внесення їх до тексту довідки, якщо інша документна інформація не залишає сумніву у тотожності особи чи певних фактів. У разі різночитання імен, прізвищ, назв, окремих біографічних фактів наводиться те написання, що вживається в документі з позначкою «так у документі». Відсутність імені, по батькові, неможливість розшифрування ініціалів обумовлюється.

Згідно з копією довідки, виданої Вишнівською селищною радою Кам`янського району Дніпропетровської області, від 15 лютого 2022 року №18/1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 та мав склад зареєстрованих осіб: співмешканка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . На території селищної ради ОСОБА_2 заповіту не складав.

18 травня 1995 року КСП «Лозуватка» П`ятихатського району Дніпропетровської області отримало Державний акт на право колективної власності на землю серії І-ДП №000040 для ведення сільськогосподарського виробництва та згідно копії витягу списку осіб -членів КСП під №110 значиться ОСОБА_2 , а під №120 значиться ОСОБА_4 , що підтверджується копією Державного акту на право колективної власності на землю.

У довідці ВК Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 20 червня 2022 року №100 зазначено, що при розпаюванні КСП «Лозуватка» розмір земельної частки (пай) складав 7,63 умовних кадастрових гектар.

З інформації Відділу №3 Управління надання адміністративний послуг Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 14 січня 2022 року №А-21/0-0.101,4-35/309-22 вбачається, що згідно Додатку 1 Списку громадян - членів КСП, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є невід`ємною частиною до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Лозуватка» серії ДП №000040 від 18 травня 1995 на території сільської ради « ОСОБА_2 » значиться за №110. Згідно Книги реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП «Лозуватка» сертифікат на ім`я ОСОБА_2 не виготовлявся та не видавався.

З інформації Відділу №3 Управління надання адміністративний послуг Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 14 січня 2022 року №А-20/0-0.101,4-36/309-22 вбачається, що згідно Додатку 1 Списку громадян - членів КСП, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є невід`ємною частиною до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Лозуватка» серії ДП №000040 від 18 травня 1995 на території сільської ради « ОСОБА_4 » значиться за №120. Згідно Книги реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП «Лозуватка» сертифікат на ім`я ОСОБА_4 не виготовлявся та не видавався.

Як вбачається з довідки ВК Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 17 лютого 2022 року №21, відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05 червня 2003 року №899-IY», розпорядником земель, що належали КСП, на даний час являється Вишнівська селищна рада.

У довідці ВК Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 23 лютого 2022 року №28 зазначено, що ОСОБА_4 на території Лозуватської сільської ради ніколи не проживала, в КСП «Лозуватка» не працювала, а проживала і працювала в КСП «Лозуватка» ОСОБА_3 .

У довідці ВК Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 16 червня 2022 року №94 вказано, що на території селищної ради громадянки з прізвищем та ім`ям ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ніколи не проживала і не проживає.

Згідно з довідкою ВК Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 15 лютого 2022 року №19/1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована та проживала одна за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з архівними довідками №№47, 48 від 17 січня 2022 року, виданими комунальною архівною установою «П`ятихатський трудовий архів», в книгах обліку оплати праці колгоспу ім. ХХІІ партз`їзду (з 1992 року колгоспу Лозуватський, з 1993 року КСП «Лозуватський», з 2000 року ПП «Лозуватка») значиться ОСОБА_4 ім`я ОСОБА_4 по батькові В., в липні, серпні, листопаді, грудні 1996 року, січні липні-вересні 1997 року ОСОБА_4., в травні, жовтні-грудні 1998 року, січні 1999 року ОСОБА_4, в лютому 1999 року- серпні 2000 року ОСОБА_10., з вересня 2000 року ОСОБА_11., ( так у документах).

Згідно з копією погосподарської книги (особовий рахунок № НОМЕР_2 ) та копії облікової картки об`єкта погосподарського обліку за адресою: АДРЕСА_1 , головою сім`ї був ОСОБА_2 , члени сім`ї: співмешканка ОСОБА_3 , син ОСОБА_9 та син ОСОБА_1 .

З копії витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 02 лютого 2022 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , приватним нотаріусом заведено спадкову справу №19/2022.

З копії витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 02 лютого 2022 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , приватним нотаріусом заведено спадкову справу №20/2022.

04 лютого 2022 року постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шкуренко В.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачу відмовлено через відсутність документів, що підтверджують право спадкодавця на право на земельну частку (пай) та наявність спадкового майна на момент смерті спадкодавця.

04 лютого 2022 року постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шкуренко В.В, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивачу відмовлено через відсутність документів, що підтверджують право спадкодавця на право на земельну частку (пай) та наявність спадкового майна на момент смерті спадкодавця.

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , - ОСОБА_9 і ОСОБА_3 проживали в АДРЕСА_1 , працювали в колгоспі до виходу на пенсію.

Cуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини 1 та 3 статті 13 ЦПК України).

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) інших учасників справи, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (пункти 2 і 3 частини 2статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина 2статті 48 ЦПК України).

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених в частинах 1 та 2 цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Отже, наведеними нормами процесуального закону визначено, що вирішення питання щодо заміни належного відповідача, залучення до участі у справі співвідповідача здійснюється лише під час розгляду справи в суді першої інстанції до початку розгляду справи по суті.

Згідно зі статтею 175 ЦПК України позивач формулює позовні вимоги і зобов`язаний зазначити належний склад відповідачів у позові, а суд згідно вимог пункту 4 частини другої статті 197 ЦПК України - уточнити склад осіб, які беруть участь у справі.

Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин, суд відмовляє у задоволенні позову.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц.

З рішення суду першої інстанції слідує, що позивач являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, а тому набув права на спадкування майна покійних за законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу - ст. 1258 ЦК України.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її - ч. 1 ст. 1268 ЦК України.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї - ч. 2 ст. 1268 ЦК України.

Суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення залишив поза увагою наявність інших спадкоємців першої черги, а саме сина ОСОБА_9 , що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Щодо встановлення факту колегія суддів виходить з наступного.

Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень вищезазначеної норми. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Аналіз змісту заяви свідчить про те, що заявник просить встановити факт тотожності особи, а саме, що « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_3 » є однією і тією ж особою, що суперечить вимогам статті 315 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що запис №120 в списку членів КСП «Лозуватка», що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю від 18 травня 1995 року, серія І-ДП №000040, вчинено відносно ОСОБА_3 , з огляду на те, що юридичний факт про встановлення тотожності особи за законом не підлягає судовому розгляду.

Щодо вимог про визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька та матері колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 посилався на те, що він є спадкоємцем після смерті його батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які за життя набули права власності на земельну частку пай, були включені до списку додатку до державного акта про право колективної власності КСП «Лозуватка», сертифікати з невідомих причин їм не видані, що позбавляє позивача отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай).

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України 1990 року, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК України.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Порядок паювання земель) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі, створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) згідно з пунктом 2 Порядку паювання земель мають члени сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, у тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до частини першої статті 22 та частини другої статті 23 ЗК України 1990 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

З огляду на зазначене, особа набуває право на земельний пай за наявності зокрема таких умов: 1) перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта.

Вказаний висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 02 березня 2020 року в справі №573/813/19 (провадження №61-1543св20), від 13 травня 2020 року в справі №627/66/17 (провадження №61-42431св18), від 20 травня 2020 року в справі №384/642/17 (провадження №61-37931св18), від 02 вересня 2020 року в справі №530/311/19 (провадження №61-18113св19), від 22 жовтня 2020 року в справі №149/2978/18 (провадження №61-4932св19), від 16 грудня 2020 року в справі №637/672/19-ц (провадження №61-553св20), від 23 грудня 2020 року в справі №609/1117/18 (провадження №61-5685св19), від 16 червня 2021 року в справі №137/1642/19 (провадження №61-13243св20).

Протоколом №3 загальних зборів уповноважених членів КСП «Лозуватка» від 29.03.2000 року було вирішено: датою на яку складаються списки осіб, які мають право на майновий пай вважати 29.03.2000 року - день проведення загальних зборів (п. 4); особам, які померли, вибули з членів КСП до 29.03.2000 року, а також їх спадкоємцям майнові паї не нараховувати і не видавати (п. 6) (т. 1 а.с. 197). Вказаний протокол позивачем не оскаржувався та є чинним.

Враховуючи все вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у спадкодавців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за життя не виникло право на земельну частку (пай), тому не може входити до складу спадщини, у зв`язку з чим відсутні підстави задоволення вказаних позовних вимог ОСОБА_1 , а доводи позивача про спадкування ним право на земельну частку (пай) в землях колективної власності КСП «Лозуватка» є безпідставними.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду у відповідності до ст. 376 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу керівника Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області задовольнити, а рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи задоволення апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судові витрати у розмірі 4 465,80 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 382-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу керівника Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області - задовольнити.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської обласної прокуратури () судові витрати у розмірі 4 465 (чотири тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн 80 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна