ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7885/24 Справа № 183/5113/21 Головуючий у першій інстанції: Сорока О. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення договору довічного утримання та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2024 року заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову, - задоволено повністю. Вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення договору довічного утримання, визнання права власності на нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом, шляхом накладенням арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники процесу повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, довідками про доставку електронного документа від 26.09.2024 (а.с. 58, 59).

Місце проживанням відповідача ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 . На день розгляду даної справи на території м.Новомосковська Дніпропетровської області не ведуться активні бойові дії, поточна обстановка у даному населеному пункті є стабільною.

У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу, які не зявились.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог заяви, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Встановлено, що у липні 2021 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до місцевого суду, в якому просила припинити дію договору довічного утримання від 15 травня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №488 укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ; повернути ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року залучено в якості правонаступника після смерті ОСОБА_4 у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про припинення дії договору довічного утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У лютому 2023 року ОСОБА_3 подала до місцевого суду уточнену позовну заяву, в якій просила визнати припиненим договір довічного утримання від 15 травня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №488, укладений між ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 , що був зареєстрований приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко А.Г.; припинити заборону на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_3 , номер запису про обтяження 36511648, що була накладена приватним нотаріусом Носенко Андрієм Григоровичем, Новомосковський районний нотаріальний округ Дніпропетровської області 15 травня 2020 року (на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52253819 від 15.05.2020 року) за договором довічного утримання, серія та номер: 488, виданий 15.05.2020 року, видавник: Носенко А.Г., приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу; припинити право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 , номер відомостей про речове право 36511148, що було зареєстроване за договором довічного утримання, серія та номер: 488, виданий 15.05.2020 року, видавник: Носенко А.Г., приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу (на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52253310 від 15.05.2020 року); визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2023 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення договору довічного утримання та визнання права власності в порядку спадкування.

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2023 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про припинення договору довічного утримання та визнання права власності в порядку спадкування, - задоволено. Визнано припиненим договір довічного утримання від 15 травня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 488, укладений між ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 , що був зареєстрований приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко А.Г. Припинено заборону на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_3 , номер запису про обтяження 36511648, що була накладена приватним нотаріусом Носенко Андрієм Григоровичем, Новомосковський районний нотаріальний округ Дніпропетровської області 15 травня 2020 року (на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52253819 від 15.05.2020 року) за договором довічного утримання, серія та номер: 488, виданий 15.05.2020 року, видавник: Носенко А.Г., приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу. Припинено право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 , номер відомостей про речове право 36511148, що було зареєстроване за договором довічного утримання, серія та номер: 488, виданий 15.05.2020 року, видавник: Носенко А.Г., приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу (на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52253310 від 15.05.2020 року). Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської від 03 травня 2024 року, заяву ОСОБА_1 адвоката Базюкевича Євгена Вікторовича про перегляд заочного рішення по справі №183/5113/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення договору довічного утримання, визнання права власності на нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом, - задоволено. Скасовано заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2023 року по справі 183/5113/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення договору довічного утримання, визнання права власності на нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом. На разі триває судовий розгляд.

14 червня 2024 року позивачка звернулась із заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 .

У вказаній заяві ОСОБА_3 посилається на те, що 12 червня 2024 року їй стало відомо, що після скасування заочного рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2023 року, відповідач ОСОБА_1 переоформив спірну квартиру АДРЕСА_3 шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину. При цьому надала до заяви про забезпечення позову інформаційну довідку №645917078 від 12 червня 2024 року. У вказаній квартирі, після набрання рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2023 року, позивачка почала проживати особисто, зробила ремонт, створила комфортні умови для проживання.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №396242988 від 24.09.2024 власником квартири АДРЕСА_3 з 22.05.2024 є відповідач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.05.2024, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Куліш Ю.О.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 1 частини першої статті 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суд повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі №914/1570/20 (провадження №12-90гс20) вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що між сторонами дійсно наявний спір щодо права власності на зазначену вище квартиру; враховуючи, що ОСОБА_1 оформив на себе право власності на вказану вище квартиру, має можливість здійснити відчуження квартири та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, - колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість та співмірність вжитого судом першої інстанції заходу забезпечення позову шляхом накладенням арешту на квартиру АДРЕСА_3 .

Колегія суддів зауважує, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, право власності на яку є предметом договору довічного утримання, щодо якого заявлений позов у даній цивільній справі, - не призводить до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_1 , оскільки квартира залишається у володінні та користуванні власника.

Доводи апелянта щодо недоведеності ризиків можливого відчуження квартири відповідачем, - є безпідставними, оскільки відповідач вчинив дії щодо оформлення у порядку спадкування права власності на своє імя на зазначену квартиру; ОСОБА_1 , як власник квартири, має реальну можливість здійснити її відчуження на користь іншої особи, що в разі невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання можливого рішення про задоволення позову.

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2024 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова