Справа № 504/3536/21
Номер провадження 2/504/389/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2024смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Вінської Н.В.,

секретаря Коцар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з повною заявою якою після усіх уточнень та зміни предмету позову просили суд:

усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , належною їм в рівних частках, по 1/2 частці кожному, приватною власністю, а саме житловим будинком та земельною ділянкою що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання нечинними:

-рішення Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 22.02.2012 року №198-У про передачу у власність ОСОБА_3 , земельної ділянка АДРЕСА_2 ), Одеської області, площею 0,0832 га; з цільовим призначенням: В.0.01- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; кадастровий номер: :03:001:0581;

-державного акту від 21.03.2012 року серії ЯЛ 737348, про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0832 га; з цільовим призначенням: В.0.01- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; кадастровий номер: :03:001:0581, ідо розташована за адресою: земельної ділянка АДРЕСА_2 ), Одеської області.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивачі посилаються на наступне. Так 06 березня 2002 року батько позивачів - ОСОБА_4 у ОСОБА_5 незакінчений будівництвом житловий будинок, готовністю 85%, що знаходиться в АДРЕСА_1 під номером 31-А.

Зазначений незакінчений будівництвом житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,10 га, яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ №465133, виданого Новодофінівської сільською радою Комінтернівського р-ну Одеської області 03.02.2020 року на підставі рішення Новодофінівської сільської ради № 80 від 20.06.1997 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за№ 160.

Названим договором передбачалось, що всі обов`язки по закінченню будівництва житлового будинку на правах приватної власності, згідно генерального плану забудови земельної ділянки, передбачених в будівельному паспорті на забудову земельної ділянки, виданому ОСОБА_5 в 2002 році, приймає на себе ОСОБА_4 ..

В подальшому ОСОБА_4 , за власні кошти та власними силами добудував вище вказаний житловий будинок та, в передбаченому законом порядку, 19 березня 2015 року отримав свідоцтво про право власності.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 17 квітня 2002 року ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за №517, батько позивачів - ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_7 земельну ділянку (ріллю), площею 0,10 га, що розташована на території Новодофінівської сільської ради Комінтернівського р-ну Одеської області за адресою: АДРЕСА_1 .

В державному акті про право власності батька - ОСОБА_4 , на землю серії ЯЛ №664209, від 14 серпня 2012 року, в описі меж земельної ділянки зазначено: від А до Б - землі ОСОБА_8 ; від; Б до В - землі Новодофінівської сільської ради; від В до Г - землі ОСОБА_9 ; від Г до А - землі загального користування (вулиця Лугова), тобто вказаний Державний акт про право власності на земельну ділянку передбачає, що фасадом названої земельної ділянки є відрізок землі від Г до А - землі загального користування , а саме: вулиця Лугова.

Листом Новодофінівської сільської ради № 02-18/882 від 03.06.2015 року батько - ОСОБА_4 , отримав рішення шістнадцятої сесії Новодофінівської сільської ради Комінтернівського р-ну Одеської області п`ятого скликання від 22.12.2011 року № 156-V «Про затвердження коригування генерального плану с. Вапнярка Комінтернівського р-ну Одеської області, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни меж села Вапнярка Комінтернівського району Одеської області та утворення нових вулиці в с. Вапнярка Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської областю разом з викопіюванням із зведеного інвентарізаційного плану с. Вапнярка Новодофінівської сільської ради Комінтернівського р-ну Одеської області де зазначається що місце розташування земельної ділянки, що знаходиться у власності - ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 .

На вказаному викопіюванні із зведеного інвентарізаційного плану с. Вапнярка Комінтернівського р-ну Одеської області позначкою «X» позначене місця знаходження належних на праві власності ОСОБА_4 , житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Однак сама вулиця Лугова в с. Вапнярка Комінтернівського р-ну Одеської області в районі земельної ділянки № НОМЕР_1 А та на вказаному викопіюваині взагалі відсутня.

Замість проїзної частини АДРЕСА_1 , навпроти та впритул до фасадної частини будинку та земельної ділянки № НОМЕР_2 , належних на праві власності- ОСОБА_4 , з`явилась земельна ділянка № НОМЕР_3 , площею 0,0832 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто всупереч рішенню шістнадцятої сесії Новодофінівської сільської рада Комінтернівського р-ну Одеської області п`ятого скликання від 22.12.2011 року № 156-V «Про затвердження коригування генерального плану е. Вапнярка Комінтернівського р-ну Одеської області, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни меж села Вапнярка Комінтернівського району Одеської області та утворення нових вулиці в с. Вапнярка Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області» вулиця Лугова в с. Вапнярка Комінтернівського району Одеської області взагалі фактично була ліквідована а замість неї створена АДРЕСА_1 , земельна ділянка якої під номером 13 безпосередньо примикає до фасадної частини будинку та земельної ділянки АДРЕСА_1 , належних на праві власності моєму батьку - ОСОБА_4 ..

Тобто земельна ділянка АДРЕСА_2 , яка примикає до фасадної частини будинку та земельної ділянки АДРЕСА_1 , належних на праві власності батьку позивачів - ОСОБА_4 , повністю блокує підхід до фасадної частини вказаного нерухомого майна чим створює перешкоди (унеможливлює) в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 .

Земельна ділянка АДРЕСА_2 (нині Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області), Одеської області, площею 0,0832 га; з цільовим призначенням: В.0.01- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; кадастровий номер: :03:001:0581; на підставі рішення Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 22.02.2012 року №198-У; Державного акту від 21.03.2012 року серії ЯЛ 737348, перебуває у власності ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від "29" вересня 2021 р. провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

19 січня 2022 року позивачами подано до суду позовну заяву зі зміненим складом сторін(залучено у якості співвідповідача ОСОБА_3 ) та уточненими позовними вимогами.

Ухвалою від 22.03.2023 року поновлено відповідачу ОСОБА_3 пропущений процесуальний строк для подачі відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та прийнято відзив на позовну заяву поданий представником відповідача адвокатом Савицькою О.М.

Ухвалою суду від 25.05.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті на 30 серпня 2023 року.

Представником позивачів адвокатом Панчошенко П.О. подано до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представником відповідача Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, ще до уточнення позивачем своїх позовних вимог подано до суду відзив на позовну заяву. Згідно до поданого відзиву відповідач Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області не погоджується із заявленими позовними вимогами та вказує на те, що згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.01.2012 року № 664209 вбачається, що земельна ділянка позивачів на сході по лінії Г-А межує із землями загального користування (вулиця Лугова), а на заході по лінії Б-В зазначено землі Новодофінівської сільської ради. Відповідач також зауважує, що в селі Вапнярка (колишньої Новодофінівської сільської ради) земельні ділянки по АДРЕСА_1 у період з 1990 року по 1994 року (до моменту утворення Новодофінівської сільської ради) надавались Фонтанською сільською радою, у складі якої в той час територіально знаходилось село Вапнярка, а починаючи з 1994 року по 1997 року земельні ділянки вже передавались у власність громадянам новоутвореною Новодофінівською сільською радою. ОСОБА_4 (нині померлий) придбав земельну ділянку по АДРЕСА_1 у гр.. ОСОБА_5 та той час земельні ділянки по АДРЕСА_1 ще не були забудовані, та тому на цьому місці був пустир. Колишній власник ОСОБА_5 розпочав забудову земельної ділянки та із власної вини та необачності побудував будинок (85 % незакінченого будівництва) фасадом на захід (по лінії Б-В державного акту - землі Новодофінівської сільської ради). Рішенням Новодофінівської сільської ради народних депутатів від 26.04,1997 року вказана земельна ділянка була надана ОСОБА_5 у власність та згодом згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.03.2002 року серія АЕР № 191091 та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.04.2002 року серія НОМЕР_4 ОСОБА_5 продав ОСОБА_4 85% незакінченого будівництвом житловий будинок та земельну ділянку за вищевказаною адресою. Під час укладання даних угод ОСОБА_5 вже було відомо, що схід земельної ділянки - це вулиця Лугова (лінія Г-А згідно державного акту), а захід, де був направлений фасад будинку, - це вільні землі комунальної власності Новодофінівської сільської ради (лінія Б-В згідно державного акту).

Новий власник незавершеного будівництвом нерухомого майна ОСОБА_4 добудував та ввів в експлуатацію будинок з помилкою ОСОБА_5 фасадом па захід (лінія Б-В згідно державного акту), де були вільні землі запасу, комунальної власності Новодофінівської сільської ради, а на сході облаштував фасадом на вулицю Лугову металевий гараж та хвіртку.

Таким чином. ОСОБА_10 вже тоді був обізнаний, що на сході розташована вулиця Лугова, встановивши металевий гараж та хвіртку (вхід у двір), а позаду на заході - вільні землі запасу комунальної власності, а помилка ОСОБА_5 . піл час будівництва не створювала проблем в користуванні нерухомим майном. Окрім того на заході по лінії Б-В державного акту довгий час забудова земельних ділянок не проводилась. Таким чином, ОСОБА_4 успішно використовувались два заїзди зі сходу (вулиця Лугова), де розміщений металевий гараж та хвіртка, а також із заходу - землі запасу Новодофінівської сільської ради, де був побудований фасадом житловий будинок.

Представник сільської ради зазначає, що мешканцями АДРЕСА_1 здійснювалась забудову належних їм земельних ділянок із облаштуванням житлових будинків, воріт, хвірток на схід, тобто на АДРЕСА_1 .

Рішенням від 22.12.2011 року № 156-V Новодофінівська сільська рада затвердила коригування Генерального плану села Вапнярка та утворила нові вулиці в селі Вапнярка, а саме: Весняна, ОСОБА_11 , Бузкова. Костанді, Висоцької о. Софіївська та ОСОБА_12 .

Вказаним коригуванням на вільних землях запасу комунальної власності на новоутворених вулицях були передбачені землі громадської та житлової забудови, у тому числі на АДРЕСА_1 , та саме вулиці, яка позначена в державному акту по ОСОБА_13 була присвоєна назва «Весняна».

Так, відповідно до п. 42 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено затвердження в установленому порядку7 місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Відповідач вважає, що зі змісту позову є очевидним, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважають новоутворену АДРЕСА_1 тотожними, оскільки стверджують, що житловий будинок фасадом розміщений на АДРЕСА_1 . Однак, дана обставина не відповідає дійсності, так як фасад житлового будинку розташований саме на АДРЕСА_1 в жодному разі коригуванням Генерального плану села Вапнярка не змінювалась та не скасовувалась і саме зі сторони даної вулиці ОСОБА_4 встановлено металевий гараж та хвіртка, якими позивачі безперешкодно користуються.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Савицька О.М. надала до суду відзив на позовну заяву у відповідності до якого ОСОБА_3 позов не визнає, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким що задоволенню не підлягає. В обґрунтування поданого відзиву представник відповідача зазначає наступне, у відповідності до Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯЛ 737348 від 21.03.2012 року, виданого ОСОБА_3 на підставі рішення Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 22.02.2012 року № 198-У, остання є власницею земельної ділянки площею 0,0832 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :03:001:0581. Згідно з планом меж земельної ділянки ОСОБА_3 , Б-В землі на території Новодофінівської сільської ради, Г-А землі загального користування ( АДРЕСА_1 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.11.2022 за №314159915, земельна ділянка площею 0,0832 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Кадастровий номер земельної ділянки - :03:001:0581.

З метою відведення земельної ділянки було розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр. ОСОБА_14 та іншим (7 чол., в тому числі ОСОБА_3 ) у власність, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарським будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель запасу житлової та громадської забудови на території с. Вапнярка Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, розробленого спеціалістами ТОВ «ДПІНАГРО» у 2012 році.

В Проекті землеустрою наявна копія викопіювання з генерального плану с. Вапнярка, Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області до матеріалів надання у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарським будівель і споруд (присадибна ділянка) гр. ОСОБА_14 та іншим (7 чол.), погодженого начальником відділу Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області, начальником відділу містобудування та архітектури Комінтернівської райдержадміністрації, Новодофінівським сільським головою.

Відповідно до Викопіювання з містобудівної документації щодо земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0581 площею 0,0832 га, розташованої на території с. Вапнярка Одеського району (колишній Комінтернівський) Одеської області (рішення Новодофінівської сільської ради від 22.12.2011 №156-V «Про затвердження коригування генерального плану с. Вапнярка Комінтернівського району Одеської області, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо змін меж с.Вапнярка Комінтернівського району Одеської області та утворення нових вулиць с.Вапнярка Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області») від 28.12.2022 за вих. №13-10/113/22, яке було надано на адвокатський запит адвокату Савицькій О.М., наявні АДРЕСА_1 , які проходять паралельно одна одній.

З метою визначення фактичного розташування земельної ділянки ОСОБА_3 та її співвідношення з вулицями Весняна та Лугова, у відповідності до ст.106 ЦПК України, було проведено судову земельно-технічну експертизу та отримано Висновок експерта № 04/2023 від 09.03.2023 року. У результаті проведеного дослідження, експертом встановлено, що фактичне місце розташування земельної ділянки площею 0,0832 га з кадастровим номером :03:001:0581, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належної на праві приватної власності ОСОБА_3 , відповідає правовстановлювальним документам та документації із землеустрою. На підставі проведеного дослідження з урахуванням наданої замовником документації, встановлено, що земельна ділянка площею 0,0832 га з кадастровим номером :03:001:0581, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , межує з АДРЕСА_1 .

Згідно з планом меж земельної ділянки ОСОБА_4 , Б-В землі Новодофінівської сільської ради, Г-А землі загального користування (вулиця Лугова).

В результаті співставлення вищенаведених доказів виходить, що земельна ділянка ОСОБА_4 , спадкоємцями якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , межує із вулицею Лугова (Г-А), з протилежної сторони межує із землями Новодофінівської сільської ради (Б-В). Земельна ділянка ОСОБА_3 межує із АДРЕСА_3 , з протилежної сторони межує із землями на території Новодофінівської сільської ради (Б-В). Отже, по лінії Б-В земельні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є сусідніми.

Таким чином, не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи ствердження позивачів про те, що земельна ділянка по АДРЕСА_2 з`явилася нібито замість проїжджої частини АДРЕСА_1 навпроти та впритул до фасадної частини будинку та земельної ділянки АДРЕСА_1 нібито фактично була ліквідована, а замість неї створена АДРЕСА_1 , земельна ділянка якої під № НОМЕР_3 безпосередньо примикає до фасадної частини будинку та земельної ділянки АДРЕСА_1 .

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №910/7164/19.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18.

Таким чином представник відповідача адвокат Савицька О.М. вважала, що у даному випадку у позивачів відсутнє право (користуватися заїздом не з АДРЕСА_1 ), яке може підлягати судовому захисту та просила відмовити у задоволенні позову.

Суд дослідивши документи і матеріали справи, ознайомившись із доводами сторін, всебічно і повно з`ясувавши обставини, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.116, ст.152 ЗК України набуття права власності громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування і власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язанні з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому Цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відповідності до свідоцтва про право на спадщину від 14.07.2022 року зареєстрованого в реєстрі за №2146 (спадкова справа 26/2021) є власниками у рівних частках по 1/2 кожен житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , який складається в цілому з: житлового будинку - «А», загальною площею 248,8 кв.м., житловою площею 50,2 кв.м; підвал - «пд», мансарда - «МНС», веранда - «а», надбудова - «аі», навіс - «Б», вбиральня - «В», душ - «Г», цистерна - І, ганок - II, брукування - III, огорожа №2-5. Вищевказане майно належало померлому ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності виданого 19.03.2015 року Реєстраційною службою Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, індексний номер № 35147695. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.03.2015 року, номер запису про право власності: 9100888, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 304950098 від 14.07.2022 року.

Також позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відповідності до свідоцтва про право на спадщину від 14.07.2022 року зареєстрованого в реєстрі за №2144 (спадкова справа 26/2021) є власниками у рівних частках по 1/2 кожен земельної ділянки під номером АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, кадастровий номер: :03:001:0461, в тому числі за земельними угіддями: рілля - 0,0375 га, забудовані землі - 0,0625 га; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Зазначена земельна ділянка належала померлому ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ № 664209 виданого 14.08.2012 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Туйськ І.І. від 17 квітня 2022 року №517, та зареєстрованого відділом Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 05851.

06 березня 2002 року ОСОБА_4 , згідно до договору купівлі продажу нерухомого майна придбав за 46329 гри. у ОСОБА_5 незакінчений будівництвом житловий будинок, готовністю 85%, що знаходиться в АДРЕСА_1 під номером 31-А.

17 квітня 2002 року ОСОБА_4 , згідно до договору купівлі продажу земельної ділянки придбав за 848 гри. у ОСОБА_5 земельну ділянку прощею 0,100 га в АДРЕСА_1 , земельна ділянка згідно договору належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ №465133, виданого Новодофінівської сільською радою Комінтернівського р-ну Одеської області 03.02.2002 року на підставі рішення Новодофінівської сільської ради № 80 від 20.06.1997 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за№ 160.

До суду надано копію технічної документації по виготовлення державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку на території Новодофініської сільської ради Одеської області яка виконана ДП «Одеський регіональний центр Державного земельного кадастру» на підставі договору №592 від 22 листопада 2001 року.(т.1 а.с. 41-58). В пояснювальній записці до технічної документації міститься наступний опис орієнтації земельної ділянки «Земельна ділянка розташована на території Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області за адресою: АДРЕСА_4 та обмежена з південо - західної сторони землі гр. ОСОБА_9 , з північно - західної сторони землями вулиця Лугова, з північно - східної сторони землями гр. ОСОБА_15 , з східно-південної сторони землями Новодофінівської сільської ради.». Саме такі орієнтири просторового орієнтування земельної ділянки подальшому знайши своє відображення в Абрисі ( креслення, схематичне зображення ділянки або місцевості) присадибної ділянки ОСОБА_5 затвердженому землевпорядником Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, на якому схематично відображено розміщення вулиці Лугова із заходу земельної ділянки(.т.1 а.с. 52) та у додатку до акту встановлення меж земельної ділянки де північно західний відрізок А-Г описано як межуючий з АДРЕСА_1 (.а.с. 94)

ОСОБА_5 ,. отримавши будівельний паспорт (т.1 а.с. 60-75) правомірною розпочав будівництво на належній йому земельній ділянці в АДРЕСА_4 , та зігдно пояснювальної записки до проекту забудови земельної ділянки вхід до садиби згідно до проекту слід виконати з АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 68), що графічно також відображено на генеральному плані забудови земельної ділянки(т.1 а.с.69) затвердженому головним райархітектором ОСОБА_16 .

В подальшому після придбання ОСОБА_4 земельної ділянки у ОСОБА_5 було виготовлено та видано новий Державний акт на право власності на землю серії ЯЛ №66429 (т.1 а.с.76-77) у якому також графічно відображено орієнтацію земельної ділянки із відрізком від А до Г на захід, та опис меж вказує, що вулиця Лугова розміщена саме із заходу земельної ділянки.

З огляду на встановлене, слід дійти висновку, що ОСОБА_5 правомірно розпочав а ОСОБА_4 завершив будівництво житлового будинку на земельній ділянці в АДРЕСА_4 , зорієнтувавши його фасад та вхід до садиби у відповідності до наявної технічної документації на землю та будівельного паспорту - на північно - західної сторону земельної ділянки.

Разом з тим у ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження твердження позивачів про те, що всупереч рішенню шістнадцятої сесії Новодофінівської сільської ради Комінтернівського р-ну Одеської області п`ятого скликання від 22.12.2011 року № 156-V «Про затвердження коригування генерального плану с. Вапнярка Комінтернівського р-ну Одеської області, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни меж села Вапнярка Комінтернівського району Одеської області та утворення нових вулиці в с. Вапнярка Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області» вулиця Лугова в с. Вапнярка Комінтернівського району Одеської області була ліквідована та замість неї створена вулиця Весняна, земельна ділянка якої під номером 13 безпосередньо примикає до фасадної частини будинку та земельної ділянки АДРЕСА_1 .

Відсутні в матеріалах справи також будь які докази перенесення перейменування чи будь яких інший дій щодо вул. Лугової, яка згідно витягу(викопіювання) з містобудівної документації долученої відповідачем Фонтанською сільською радою Одеською району Одеської області, вулиця Лугова розміщена зі східної сторони належної позивачам земельної ділянки. (т.1 а.с. 167)

Крім того відповідно до Викопіювання з містобудівної документації щодо земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0581 площею 0,0832 га, розташованої на території с. Вапнярка Одеського району (колишній Комінтернівський) Одеської області (рішення Новодофінівської сільської ради від 22.12.2011 №156-V «Про затвердження коригування генерального плану с. Вапнярка Комінтернівського району Одеської області, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо змін меж с.Вапнярка Комінтернівського району Одеської області та утворення нових вулиць с.Вапнярка Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області») від 28.12.2022 за вих. №13-10/113/22, яке було надано на адвокатський запит адвокату Савицькій О.М., наявні АДРЕСА_1 , які проходять паралельно одна одній.(т.2 а.с. 186)

У відповідності до Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯЛ 737348 від 21.03.2012 року, виданого ОСОБА_3 на підставі рішення Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 22.02.2012 року № 198-У, остання є власницею земельної ділянки площею 0,0832 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :03:001:0581.(т.2 а.с. 173--174)

Згідно з планом меж земельної ділянки ОСОБА_3 , Б-В землі на території Новодофінівської сільської ради, Г-А землі загального користування ( АДРЕСА_1 . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.11.2022 за №314159915, земельна ділянка площею 0,0832 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Кадастровий номер земельної ділянки - :03:001:0581.

Згідно наданого представником відповідача ОСОБА_3 , адвокатом Савицьою О.М. висновку експерта №04/2023 судової земельно- технічної експертизи у цивільній справі №504/3536/21 у результаті проведеного дослідження, експертом встановлено, що фактичне місце розташування земельної ділянки площею 0,0832 га з кадастровим номером :03:001:0581, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належної на праві приватної власності ОСОБА_3 , відповідає правовстановлювальним документам та документації із землеустрою. Графічне відображення збірного кадастрового плану земельних ділянок (горизонтальна зйомка) за адресою: АДРЕСА_2 , наведено на аркуші 22 технічного звіту (див. додаток №1).

Експерт дійшов висновку, що земельна ділянка ОСОБА_4 , спадкоємцями якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , межує із вулицею Лугова (Г-А), з протилежної сторони межує із землями Новодофінівської сільської ради (Б-В). Земельна ділянка ОСОБА_3 межує із АДРЕСА_3 , з протилежної сторони межує із землями на території Новодофінівської сільської ради (Б-В). Отже, по лінії Б-В земельні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є сусідніми.

Таким чином, не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи ствердження позивачів про те, що земельна ділянка по АДРЕСА_2 з`явилася нібито замість проїжджої частини АДРЕСА_1 навпроти та впритул до фасадної частини будинку та земельної ділянки АДРЕСА_1 нібито фактично була ліквідована, а замість неї створена АДРЕСА_1 , земельна ділянка якої під № НОМЕР_3 безпосередньо примикає до фасадної частини будинку та земельної ділянки АДРЕСА_1 .

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходить із наступного. Судовим розглядом дійсно встановлено, що під впливом наявної технічної документації будинок позивачів було побудовано із орієнтуванням фасаду на захід, що як виявилось згодом було помилкою оскільки вулиця Лугова проходить по східній межі земельної ділянки. Проте така помилка не може буди усунута шляхом скасування права власності на сусідню земельну ділянку яка належить відповідачу ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_3 , набула право власності на земельну ділянку правомірною та таке право повинно бути захищено.

Також позивачами не надано до суду доказів неможливості організації під`їзду до належного їм житлового будинку зі сторони АДРЕСА_1 , що могло б стати підставою для встановлення постійного сервітуту на користування сусідньої земельної ділянки для організації проходу(проїзду).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України передбачено що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 373 Цивільного кодексу України право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно по закону, а згідно статтею 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).

Частиною 2 ст.16 ЦК України визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 1 ст.393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Згідно із частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Стаття 152 ЗК України визначає способи захисту прав на земельні ділянки та при цьому встановлює, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Стаття 155 ЗК України зазначає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Ч.ч.1-3 ст.158 ЗК України встановлено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом (частина п`ята статті 158 ЗК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі № 2-3007/11 (провадження № 14-525цс18) вказано, що «державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку».

Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є його невідповідність вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

При цьому передумовою та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою в судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акту індивідуальної дії, виданого органом державної влади або органом місцевого самоврядування, договору відчуження (правочину)встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт, правочин суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт, правочин порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.10.2018 року у справі № 903/857/18, від 20.08.2019 року у справі № 911/714/18 року. При цьому підставами для визнання недійсним (незаконним) акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і водночас порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05.12.2019 року у справі № 914/73/18, від 14.01.2020 року у справі № 910/21404/17.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Так, звертаючись до суду з позовом, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свої вимоги, вказують на те, що земельна ділянка відповідачки ОСОБА_3 перешкоджає у належному доступі до земельної ділянки належної їм на праві власності , що порушує його права, що не знайшло підтвердження в ході судового розгляду справи.

Позбавити відповідачку права на спірну земельну ділянку шляхом втручання в право на мирне володіння майном, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, можна тільки за умови, що таке втручання є законним, переслідує «суспільний», «публічний» інтерес, і таких захід є пропорційним визначеним цілям (правовий висновок ВСУ в постанові від 16.12.2015 року №62510цс15).

Таким чином, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку із відмовою в позові слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 79-1, 90, 152, 155, 158, 198 ЗК України, ст.ст.15, 16, 21, 319, 373, 391, 393 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя : Вінська Н. В.