Номер провадження: 22-ц/813/4108/24
Справа № 508/911/23
Головуючий у першій інстанції Корсаненкова О.О.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за договором № від 20 січня 2020 року, на рішення Миколаївського районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Корсаненкової О.О. 06 грудня 2023 року у смт. Миколаївка Одеської області, -

встановила:

У серпні 2023 року представник АТ «Таскомбанк» звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 20.01.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 66665,00 грн. шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, визначений в договорі. Підписавши кредитний договір, відповідач підтвердила, що ознайомлена з умовами кредитного договору, викладеними в паспорті кредиту, Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданою, виходячи з обраних нею умов кредитування, а також зобов`язалась сплачувати проценти за користування кредиту та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту, який є невід`ємною частиною договору. 21.01.2020 року права вимоги за вказаним кредитним договором були відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016. Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит у встановленому договором розмірі. ОСОБА_1 не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання по погашенню заборгованості, внаслідок чого виникла заборгованість, яка становила 93318,57 грн.

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 06.12.2023 року позов АТ «Таскомбанк» було задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» кредитну заборгованість у розмірі 93318,57 грн., а також судові витрати у розмірі 2684,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що кредитодавець встановив подвійну плату за користуванням кредиту. При цьому у тексті договору не визначено, за яку саме послугу банк встановив щомісячну комісію, тому після 16.10.2021 року апелянт не повинна сплачувати комісію банку. Крім того, у кредитному договорі відсутнє право дострокової вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 20.01.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання останньою заяви-анкети на отримання кредиту та інших послуг, а також паспорту кредиту.

В даному кредитному договорі зазначено, що ОСОБА_1 зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту, який є невід`ємною частиною договору. Окрім того, позичальник ознайомилась до укладення цього договору та приєдналась підписавши цей договір, з усіма іншими умовами кредитного договору, викладених в паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР».

Згідно паспорту кредиту № 4484270, який є невід`ємною частиною договору, ОСОБА_1 отримала кредит шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі 66665,00 грн. на наступних умовах: строк користування - 36 місяців, річні проценти - 12 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,50 % від суми кредиту, загальні витрати за кредитом - 75030, 29 грн., орієнтовна вартість кредиту позичальника за весь строк користування кредитом - 139670,29 грн., реальна річна процентна ставка - 74,04 %.

За прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів позичальник зобов`язана сплатити кредитодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми прострочення. Пеня за прострочення грошових зобов`язань нараховується за кожний день прострочення від суми прострочення та сплачується у порядку черговості погашення вимог, передбаченої цими умовами. У разі тривалого прострочення позичальником виконання своїх грошових зобов`язань за кредитним договором позичальник за кожний платіжний період (період між граничними термінами), протягом якого було допущено зазначене прострочення, сплачує кредитодавцю штраф в такому розмірі: у разі прострочення від 7 до 30 днів включно - 100,00 грн.; від 31 до 60 днів включно 150,00 грн.; від 61 до 90 днів 250,00 грн.; понад 90 днів 350,00 грн. Перше нарахування штрафу відбувається на 7 календарний день прострочення, а всі наступні нарахування штрафу відбуваються на наступний робочий день після граничного терміну. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань позичальнику на підставі кредитного договору, не може перевищувати половини суми, одержаної позичальником за таким договором, та не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Згідно наданого розрахунку, станом на 27.09.2021 року кредитна заборгованість становить 93318,57 грн., яка складається з: 58705,53 грн. заборгованість за тілом кредиту в тому числі прострочена, 9018,36 грн. заборгованість за річними процентами в тому числі прострочена, 25594,68 грн. заборгованість за щомісячними процентами в тому числі прострочена.

20.01.2020 року, на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передало право вимоги за договором № від 20.01.2020 року позивачу - АТ «Таскомбанк».

Згідно із ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 1054, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі ст. ст. 625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором № від 20.01.2020 року, внаслідок чого станом на 27.09.2021 року кредитна заборгованість становила 93318,57 грн., то дана заборгованість підлягала стягненню з відповідача

Необгрунтованими при цьому є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що Банк просить достроково стягнути кредитну заборгованість із подвійною платою за наданий кредит, що не передбачено умовами договору, з наступних підстав.

Так, зі змісту кредитного договору № від 20.01.2020 року вбачається, що кредит було видано на 36 місяців на умовах, в тому числі визначених у паспорті кредиту, якими було визначено помісячно графік платежів та суму повернення кредиту, що складається із сум повернення кредиту, річних процентів та щомісячних процентів. Днем повернення останньої частини кредиту визначено 18.01.2023 року, відповідно, станом на день звернення банком до суду із даним позовом, строк звернення до суду за захистом свого порушеного права настав.

На підставі викладеного судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що строк повернення кредиту настав, а кредитна заборгованість визначена відповідно до умов кредитування, із якими ОСОБА_1 була ознайомлена під особистий підпис, при цьому нарахування тіла кредиту, річних та щомісячних відсотків було здійснено по вересень 2021 року, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.28), і загальна сума заборгованості визначена із врахуванням здійснених відповідачем оплат по кредиту.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 06.12.2023 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 06 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2024 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе