Справа № 185/9912/24
Провадження № 2/185/4966/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 листопада 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа Павлоградський відділ державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської областіПівденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прозахист прав споживачів

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просить суд стягнутиз Акціонерного товариства «Ідея Банк`на свою користь безпідставно набуті грошові кошти за виконавчим документом, який не підлягає виконанню у розмірі 30588,40гривень; матеріальні збитки в розмірі 3233,84 грн, які були стягнуті з позивача внаслідок виконання виконавчого документа та моральну шкоду в розмірі 4000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2024 року по справі №185/1211/24 було визнано таким що не підлягає виконанню виконавчий напис №11170 від 27.08.2020 рокувчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Остапенко Євгеном Михайловичем.

За вказаним виконавчим написом приватним виконавцем було проведено утримання з його доходів в сумі 33822,24 грн., які розподілено наступним чином:

?30588,40грн перераховановідповідачу в рахунокпогашеннязаборгованості;

?3058,84грн виконавчий збір;

?175 грн. - витративиконавчогопровадження.

Вказані кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача, як безпідставно набуті.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позов підтримав.

Відповідач звернувся до суду з відзивом на позов у якому просив суд в задоволенні позову відмовити, справу розглянути без його участі.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2024 року по справі №185/1211/24 було визнано таким що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 27 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 11170, про стягнення з Туровського ВладиславаЮрійовича, на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» , , за Кредитним договором №Z62/21654/004803909 від 16.01.2019 року, за період з 16.01.2020 року по 08.07.2020 року, заборгованості у розмірі 28 688,40 грн, яка складається із: 17 495,60 грн - строковий основний борг; 3 115,82 грн - прострочений основний борг; 1 798,67 грн - прострочені проценти; 185,60 грн - строкові проценти; 572,90 грн - строкова плата за обслуговування кредиту; 155,63 грн - пеня, а також за вчинення виконавчого напису - 1 900,00 грн, а загалом - 30 588 (тридцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) грн 40 коп.

28.10.2020 року було винесено постанову державного виконавця (третя особа) про відкриття виконавчого провадження за яким було звернено стягнення на заробітну плату та інші доходи позивача за виконавчим провадженням №63434357, яке відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за №11170 від 27.08.2020 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Остапенко Євгеном Михайловичем.

За вказаним виконавчим провадженнямдержавним виконавцем надано відповідь від 18.09.2024 року №28.18/_178971про суму стягнутих коштів, згідно якої, в межах виконавчого провадження з доходів боржника стягнуто кошти - 34072,98грн., з яких: перераховано стягувачу 30588,40грн., стягнуто витрат виконавчого провадження -175грн., стягнуто виконавчий збір- 3058,84 грн., залишок на депозитному рахунку приватного виконавця 250,74грн.

При винесенні рішення суд дійшов до висновку, що нотаріусом під час вчинення виконавчого напису не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження без спірної заборгованості боржником.

Згідно ч. 4. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За змістом ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завданозбитків урезультаті порушенняїї цивільногоправа, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язкузі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 2 ст. 216 ЦК України визначено, якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач безпідставно набув 30588,40 грн позивача, позивачу завдано збитків у зв`язку із стягненням безпідставно набутих коштів на суму витрат виконавчого провадження 175 грн, виконавчого збору - 3058,84грн.

В процесі виконання виконавчого напису позивачу завдано душевних страждань, які полягають у неправомірному стягненні грошових коштів, арешті рахунків, та додаткових зусиллях для відновлення порушених прав. Суд оцінює моральну шкоду, завдану позивачу в 4000 грн.

Викладене свідчить про обґрунтованість позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.263,264,265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захистправ споживачів - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) 37 822,24 грн (тридцять сім тисяч вісімсот двадцять дві гривні 24 копійки), з яких: безпідставно набуті кошти 30588,40 грн; збитки у зв`язку із стягненням безпідставно набутих коштів на суму витрат виконавчого провадження - 175 грн, виконавчого збору - 3058,84 грн; моральна шкода - 4000 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» () на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не буловрученоу день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: В. О. Головін