Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2309/19
Номер провадження 4-с/711/35/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Казидуб О.Г., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдар Алексина Володимирівна, заінтересована особа: Начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар Алексина Володимирівна, боржник: Черкаська міська рада, -

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдар Алексина Володимирівна, заінтересована особа: Начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар Алексина Володимирівна, боржник: Черкаська міська рада.

26 червня 2024 року через канцелярію суду ОСОБА_1 надав клопотання про поновлення строку для подання скарги на рішення, дії та бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдар Алексина Володимирівна, в якому зазначено, що при прийнятті рішення щодо поновлення строку для звернення зі скаргою просить суд врахувати, що зазначений у ст. 449ЦПК України десятиденний строк пропущений ним з поважних причин (за обставин), а також врахувати висновки постанови Верховного Суду від 14.05.2024 року по справі № 711/8256/21 та постанови Верховного Суду від 01.03.2020 року у справі № 750/11948/17.

Вивчивши скаргу на дотримання строків зверненя до суду, а також дослідивши викладені у ній обставини та додані до неї письмові документи вважаю, що в задоволенні клопотання про поновлення пропущених строків для подання скарги до суду слід відмовити, а подану скаргу повернути без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд в своїх рішеннях неодноразово вказував, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 року в справі №466/948/19 зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Зі змісту поданої скарги та клопотання про поновлення строку для подання скарги, скаржник лише наголошує на тому, що Придніпровський районний суд м. Черкаси має відновити верховенство закону в частині забезпечення житлом ветерана війни-інваліда війни, суд має захистити його від протиправної діяльності Черкаської міської ради та начальника відділу Алексини Гайдар, а саме, поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги та розглянути скаргу.

Дані доводи скаржника, не приймаються до уваги, оскільки, встановлено, що 01 березня 2023 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 711/8256/21 за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, директора департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради Яценка Олександра Олексійовича, Начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдар Алексини Володимирівни щодо протиправної діяльності органів влади та посадових осіб закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдар Алексини Володимирівни, а саме: визнати незаконними (протиправними) рішення, дії та бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар А.В., які полягають у прийнятті протиправної постанови від 15.11.2021 року про результати перевірки виконавчого провадження № 63077961 від 21.09.2020 року та безпідставному відновленні цього провадження, не реагуванні на вжиті Національною поліцією заходи щодо відмови у відкритті кримінального провадження ( за ВП № 63077961 від 21.09.2020 року та на підставі юридичного нікчемного листа від 04.11.2021 року та рішення від 05.10.2021 № 1089, яке не відповідає викладеним у пункті 2 нормам житлового законодавства), організації виконавчих дій з метою складання протиправного Акта державного виконавця від 02.12.2021 року та прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.12.2021 року у справі №711/2309/19; скасувати постанову від 15.11.2021 року про результати перевірки виконавчого проваджень № 63077961 від 21.09.2020 року, Акт державного виконавця від 02.12.2021 року та постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.12.2021 року у справі №711/2309/19, які не відповідають положенням (вимогам) Закону України «Про виконавче провадження», вимогам абз. 1 п. 1 ст. 12, абз. 4 п. 1 ст. 12 та абз. 2 п. 3 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтям 46, 47, 49, 50 Житловому кодексу УРСР та постанові апеляційного суду від 22.07.2020 у справі 711/2309/19; зобов`язати начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар А.В. повторно направити до Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Черкаської міської ради (невиконання боржником постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 року у справі № 711/2309/19 за виконавчим провадженням ВП № 63077961 від 21.09.2020 року); визнати рішення, дії та бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар Алексини Володимирівни в частині не реагування на вжиті Національною поліцією заходи щодо відмови у відкритті кримінального провадження, неправомірного врахування клопотання (лист від 04.11.2021 року № 266104-10 за підписом ОСОБА_2 ) про відновлення виконавчого провадження № 63077961 від 21.09.2020 року та протиправного відновлення виконавчого провадження № 63077961 за постановою від 15.11.2021 року, відповідно протиправно проведених виконавчих дій з метою закінчення виконавчого провадження та звільнення від кримінальної відповідальності посадових осіб Черкаської міської ради за невиконання ними постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 року у справі № 711/2309/19 - такими, що спрямовані на невиконання Черкаською міською радою покладеного на неї державою і Черкаським апеляційним судом обов`язку (постанова суду від 22.07.2020 року, справа № 711/2309/19), а саме, забезпечення ОСОБА_1 та членів його сім`ї (дружини) жилим приміщенням позачергово, відповідно до частини першої ст.46 Житлового кодексу УРСР, та завдання йому моральної шкоди у вигляді душевних страждань хвороб, та яка підлягає відшкодуванню.

Також, даною ухвалою роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення до відповідного суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку ст. 447 ЦПК України.

26 квітня 2023 року постановою Черкаського апеляційного суду ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2023 року у справі № 711/8256/21 залишено без змін.

Як вбачається зі змісту вищезазначеної постанови, ОСОБА_1 був присутнім в Черкаському апеляційному суді при розгляді цивільної справи № 711/8256/21.

Також, 14 травня 2024 року постановою Верховного Суду України ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року залишено без змін.

Вважаю, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 не відповідають критерію достовірності, належності та достатності на підтвердження заявленого клопотання, щодо поважності пропуску строку на подання скарги та не можуть бути враховані судом.

Інші докази в обґрунтування поважності причин пропуску строку подання скарги скаржником не надано.

Таким чином, з огляду на наведене вважаю, що вищезазначену скаргу подано ОСОБА_1 з пропуском строку, визначеного статтею 449 ЦПК України.

Згідно частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В частині другій статті 449 ЦПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Із змісту наведених правових норм убачається, що підставою для поновлення строку для подання скарги є факт пропуску заявником такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для заявника подати у встановлений законом строк скаргу до суду. Це також ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначених законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для подання скарги пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод право на справедливий суд передбачає і доступ до правосуддя і, зокрема гарантується тим, що суд має бути не заформалізованим, що знайшло своє відображення у рішеннях ЄСПЛ "Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі" (Podbielski and PPU Polpure v. Poland) від 26 липня 2005 року, заява N 39199/98, п. 62), "Воловік проти України" від 6 грудня 2007 року, заява N 15123/03.

У Рішенні в справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року, заява N 23436/03 ЄСПЛ зазначено: "Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, Серія А N 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-V, p. 1867, § 37). 23. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28 жовтня 1998 року).

В постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі N 755/8494/16-ц вказано про те, що відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

В постанові Великої палати Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі N 320/7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи, що скаржник звернувся з даною скаргою 26 червня 2024 року та оскаржує дії державного виконавця, які тривають з 2020 року та був обізнаний про наявність Постанови Черкаського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року та Постанови Верховного Суду від 14 травня 2024 року, приходжу до висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку для звернення зі скаргою до суду.

Згідно п.5 постанови Пленуму ВСУ №14 від 26.12.2003 року « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено, залишається без розгляду.

За таких обставин, зважаючи на те, що відмовлено в поновленні строку з огляду на відсутність поважних причин такого пропуску, відповідно скаргу слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 13, 76 - 81, 89, 126 - 127, 259 - 261, 353 - 354, 447 - 449 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку для подачі скарги на рішення, дії та бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдар Алексина Володимирівна, заінтересована особа: Начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар Алексина Володимирівна, боржник: Черкаська міська рада.

Скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдар Алексина Володимирівна, заінтересована особа: Начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар Алексина Володимирівна, боржник: Черкаська міська рада - залишити без розгляду та повернути скаржнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її підписання суддею. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. Г. Казидуб