Номер провадження: 22-з/813/205/24
Справа № 492/1013/21
Головуючий у першій інстанції Гусєва Н.Д.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
25.06.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Губар Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», треті осіби, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості, таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що заборгованість не є безспірною, письмова вимога стягувача відсутня, виконавчий напис вчинений з порушенням норм законодавства.
Заочним рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 06 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 6 839 гривень 08 копійок.
Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича на користь ОСОБА_1 суму основної винагороди у розмірі 673 гривні 37 копійок, суму витрат виконавчого провадження у розмірі 669 гривень 00 копійок.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 362 гривні 00 копійок, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень 00 копійок.
Не погоджуючись із таким рішенням суду, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Юрій Анатолійович подав апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення Арцизького районного суду Одеської області від 06 вересня 2023 року в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича на користь ОСОБА_1 суми основної винагороди у розмірі 673 гривні 37 копійок та суми витрат виконавчого провадження у розмірі 669 гривень 00 копійок - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволення вимог до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Ю.А. - відмовити.
Постановою Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича - задоволено частково. Заочне рішення Арцизького районного суду Одеської області від 06 вересня 2023 року в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича на користь ОСОБА_1 суми основної винагороди у розмірі 673 гривні 37 копійок та суми витрат виконавчого провадження у розмірі 669 гривень 00 копійок - скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні вимог до третьої особи приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича про стягнення суми основної винагороди у розмірі 673 гривні 37 копійок та суми витрат виконавчого провадження у розмірі 669 гривень 00 копійок.
02.04.2024 року через засоби поштового зв`язку,приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, мотивуючи її тим, що за подачу апеляційної скарги на рішення суду приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. сплатив судовий збір у розмірі 2043,00 грн, 27.02.2023 року апеляційним судом у справі ухвалено постанову про часткове задоволення його апеляційної скарги, проте у вказаній постанові не вирішено питання розподілу судових витрат згідно вимог ст. 141 ЦПК України.
Судовим запитом від 09.04.2024 року матеріали вищевказаної справи витребувано з районного суду для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
22.04.2024 року матеріали справи надійшли до Одеського апеляційного суду.
За приписами ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Оскільки розгляд апеляційної скарги здійснювався з викликом учасників справи у судове засідання, то з метою додержання процесуальних прав сторін розгляд цієї заяви проводиться з повідомленням учасників процесу.
24.06.2024 року, через підсистему «Електронний суд», представник ОСОБА_1 - адвокат Кочуров Андрій Олександрович подав до суду заяву про проведення розгляду справи за відсутністю позивача, при цьому просив у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат - відмовити.
Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 25.06.2024 року на 15:30 год учасники справи не з`явилися, про причини неявки апеляційний суд в установленому порядку не повідомили, належної ініціативи взяти участь у розгляді справи в режимі відео-конференції не виявили та заяв про відкладення судового засідання не подавали.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи зазначене, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та заперечення на неї, колегія суддів приходить до наступного.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Серед основних засад цивільного судочинства визначено, зокрема принципи верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності та відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до змісту ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
Згідно ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно ст. 141 ЦПК України, що закріплює вимоги щодо розподілу судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 141 ЦПК України).
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
Матеріалами справи встановлено, що у вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості, таким, що не підлягає виконанню
Заочним рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 06 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Юрій Анатолійович оскаржив дане рішення в апеляційному порядку, проте лише в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича на користь ОСОБА_1 суми основної винагороди у розмірі 673 гривні 37 копійок та суми витрат виконавчого провадження у розмірі 669 гривень 00 копійок.
Постановою Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича - задоволено частково. Заочне рішення Арцизького районного суду Одеської області від 06 вересня 2023 року в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича на користь ОСОБА_1 суми основної винагороди у розмірі 673 гривні 37 копійок та суми витрат виконавчого провадження у розмірі 669 гривень 00 копійок - скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні вимог до третьої особи приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича про стягнення суми основної винагороди у розмірі 673 гривні 37 копійок та суми витрат виконавчого провадження у розмірі 669 гривень 00 копійок.
При цьому, рішення суду першої інстанції переглядалося лише в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича на користь ОСОБА_1 суми основної винагороди у розмірі 673 гривні 37 копійок та суми витрат виконавчого провадження у розмірі 669 гривень 00 копійок. В іншій частині рішення суду не оскаржувалося, а тому в апеляційному порядку не переглядалося.
Між тим, при ухваленні 27 лютого 2024 року постанови Одеським апеляційним судом розподіл судових витрат не був вирішений.
Під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення апеляційний суд виходить з такого.
Як вже зазначалось, ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який містив одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, а саме:
- стягнути з ТОВ «ФК «АЛАНД» суму заборгованості у розмірі 6 839 гривень 08 копійок, стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Ю.А. суму основної винагороди у розмірі 673 гривні 37 копійок, суму витрат виконавчого провадження у розмірі 669 гривень 00 копійок.
У зв`язку з тим, що рішенням суду першої інстанції позов задоволено повністю, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. оскаржив дане рішення в апеляційному порядку в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича на користь ОСОБА_1 суми основної винагороди у розмірі 673 гривні 37 копійок та суми витрат виконавчого провадження у розмірі 669 гривень 00 копійок.
Порядок сплати, розмір судового збору визначається у відповідності з Законом України «Про судовий збір».
Підпунктом 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Згідно з підп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З матеріалів справи вбачається, що ціна позову становить 8 181,37 грн.
В ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
Позовна заява подана у 2021 році.
Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270 грн.
Згідно ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
З апеляційної скарги вбачається, що скаржник просить скасувати рішення в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Ю.А. на користь ОСОБА_1 суми основної винагороди у розмірі 673,37 грн та суми витрат виконавчого провадження у розмірі 669 грн, що у відсотковому відношенні відносно ціни позову становить 16%.
Враховуючи викладене, судовий збір за подання апеляційної скарги у цій справі вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частинні 16% задовольнених позовних вимог та становить 217,92 грн, виходячи з (2270 x 0,4 x 1,5) x 16%.
Апеляційним судом здійснено перевірку зарахування вказаних коштів до спеціального фонду державного бюджету України, в ході якої встановлено зарахування даного судового збору на казначейський рахунок, що підтверджується відповідною випискою (а с. 182).
Отже, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Ю.А. при поданні апеляційної скарги надміру сплачено судовий збір у розмірі 1 825,08 грн (2043 - 217,92).
Згідно із частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.
Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 3 вересня 2013 року.
У частині п`ятій Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 3 вересня 2013 року зазначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.
Враховуючи викладене, апеляційний суд роз`яснює приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Мельнику Ю.А., що для повернення надміру сплачено судовий збір у розмірі 1 825,08 грн необхідно звернутись до суду із заявою про повернення надміру сплаченого судового збору, форму якої затверджено Порядком.
Між тим, під час вирішення питання щодо розподілу судового збору між сторонами на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, апеляційний суд ураховує, що за результатом апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича на користь ОСОБА_1 суми основної винагороди у розмірі 673 гривні 37 копійок та суми витрат виконавчого провадження у розмірі 669 гривень 00 копійок апеляційним судом скасовано.
Тобто, при розподілі судових витрат слід виходити з суми 217,92 грн, що складає 16% розміру судового збору, що підлягала сплаті за одну позовну вимогу майнового характеру в 2021 році.
Тому, з урахуванням зазначеного та на підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь заявника слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції - у розмірі 217,92 грн.
Заперечення ОСОБА_1 на заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат апеляційними судом не приймаються до уваги, оскільки жодним чином не скасовують обов`язок апеляційного суду здійснити розподіл судового збору пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України.
За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заяви приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Ю.А.. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.
На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 141, 270 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Ю.А. про ухвалення додаткового рішення у справі - задовольнити частково.
Прийняти додаткову постанову.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича судовий збір у розмірі 217 (двісті сімнадцяти) гривень 92 коп.
В іншій частині заяви - відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови.
Повний текст додаткової постанови складено: 28.06.2024 року.
Головуючий О.М. Таварткіладзе
Судді: А.П. Заїкін