ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3293/24 Справа № 242/812/23 Суддя у 1-й інстанції - Черков В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м.Кривий Ріг

справа № 242/812/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді Зубакової В.П.,

суддів Бондар Я.М., Тимченко О.О.,

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційні скарги позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Коваленко Ярослав Олександрович, на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25 грудня 2023 року, яке ухвалено суддею Черковим В.Г. у м. Селидове Донецької області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, та на додаткове рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 лютого 2024 року, яке ухвалено суддею Черковим В.Г. у м. Селидове Донецької області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, та апеляційні скарги відповідача ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Оплачко Віталій Олексійович, на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25 грудня 2023 року, яке ухвалено суддею Черковим В.Г. у м. Селидове Донецької області відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, та на додаткове рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 лютого 2024 року, яке ухвалено суддею Черковим В.Г. у м. Селидове Донецької області відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, -

УСТАНОВИВ:

В червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.07.2017 року сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте спільне життя між сторонами не склалось та рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 01.03.2023 року по справі №367/246/23 шлюб розірвано.

За час шлюбу сторони набули на праві спільної сумісної власності наступне майно: автомобіль «RENAULT KANGOO», 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу №6200/19/008131 зареєстрованому в ТСЦ №3249 від 14.03.2019 року, автомобіль «DAEWOO LANOS», 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , на підставі договору купівлі-продажу №8048/2019/13961/51 зареєстрованому в ТСЦ №8048 від 04.04.2019 року, причіп Гранд Круїз GC-04, 2009 року випуску, № шасі НОМЕР_3 ,на підставі договору купівлі-продажу №7562/19/003323 зареєстрованому в ТСЦ №8048 від 16.04.2019 року, автомобіль BMW 528I 1997, 2015 року випуску, № кузова НОМЕР_4 , привезений з-за кордону по митній декларації зареєстрований в ТЦС №8048 від 29.02.2020 року, автомобіль FORD FUSION 1999, 2013 року випуску, № кузова НОМЕР_5 , привезений з-за кордону по посвідченню митниці серії НОМЕР_6 зареєстрований в ТСЦ №8048 від 03.02.2021 року, які позивач вважає, що вони підлягають поділу між подружжям, оскільки є об`єктами спільного сумісного майна подружжя, згідно до відповіді Головного сервісного центру МВС №31/551АЗ-7383-2023 від 11.04.2023 року, в період перебування сторін у шлюбі, відповідачем було набуто на праві власності перелічені вище об`єкти рухомого майна, при цьому, відповідач, без згоди позивача відчужив на користь третіх осіб за договорами купівлі-продажу транспортні засоби: автомобіль BMW 528I 1997, 2015 року випуску, № кузова НОМЕР_4 , привезений з-за кордону по митній декларації зареєстрований в ТЦС №8048 від 29.02.2020 року, автомобіль FORD FUSION 1999, 2013 року випуску, №кузова НОМЕР_5 , привезений з-за кордону по посвідченню митниці серії НОМЕР_6 зареєстрований в ТСЦ №8048 від 03.02.2021 року.

Позивачка згоди на відчуження автомобіля не надавала, половини коштів від продажу транспортних засобів не отримувала, виручені кошти в інтересах сім`ї не витрачалися.

З урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд: виділити в особисту приватну власність спільно нажитий за час шлюбу автомобіль RENAULT KANGOO, 2008 року випуску, № кузова - НОМЕР_1 та стягнути грошову компенсацію за одну другу частку ринкової вартості автомобіля, що становить 108227 грн 50 коп., автомобіль DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, № кузова - НОМЕР_2 та стягнути грошову компенсацію за одну другу частку ринкової вартості автомобіля, що становить 51927 грн. 00 коп., причіп ГРАНД КРУЇЗ GC-04, 2009 року випуску, № шасі - НОМЕР_3 та стягнути грошову компенсацію за одну другу частку ринкової вартості причепа, що становить 13058 грн. 50 коп., стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 555 596 грн. 00 коп. в якості компенсації за продані в період шлюбу без згоди позивачки транспортні засоби: BMW 528I 1997, 2015 року випуску, № кузова - НОМЕР_4 та FORD FUSION 1999, 2013 року випуску, № кузова НОМЕР_5 , які належали сторонам на праві спільної сумісної власності, а також судові витрати та витрати на правничу допомогу.

В липні 2023 року ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна подружжя, в обґрунтування якої було зазначено, що між сторонами 14.07.2017 року було укладено шлюб, який рішенням суду від 01.03.2023 року по справі № 367/246/23 було розірвано. За час шлюбу подружжя набуло у спільну сумісну власність наступне майно: автомобіль Volkswagen Passat CC, 2013 року випуску VIN НОМЕР_7 ; стоматологічний візіограф dental i-sensor h1 за 30 149, 00 грн.; рентген апарат BLX 6 портативний стоматологічний за 38 240,00; генератор за 27 000,00 грн. В той же час, згідно до витягу з ЄДР МВС було встановлено, що автомобіль було продано відповідачкою за зустрічним позовом 07.07.2021 року, про що позивач за зустрічним позовом не знав, проте відповідачка за зустрічним позовом до сих пір ним користується, у зв`язку з чим відповідачка за зустрічним позовом зобов`язана сплатити позивачу за зустрічним позовом 1/2 частину його вартості. Крім того, зазначив, що оскільки позивач за зустрічним позовом не використовує в своїй діяльності стоматологічний візіограф dental i-sensor h1, рентген апарат BLX 6 портативний стоматологічний та генератор, дане майно повинно бути присуджене відповідачці за зустрічним позовом, а позивач за зустрічним позовом має отримати 50% від вартості цього майна.

На підставі зазначеного, просив суд стягнути грошові кошти в розмірі 236 894 грн 54 коп. в якості компенсації 1/2 частини від вартості продажу, без згоди ОСОБА_2 , автомобіля Volkswagen Passat CС й 1/2 частини від вартості стоматологічного візіографа dental i-sensor h1, рентген апарату BLX 6 портативний стоматологічний та генератору, а також стягнути судові витрати.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 25 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна подружжя задоволено.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділено у власність ОСОБА_2 транспортний засіб марки RENAULT KANGOO, 2008 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу марки RENAULT KANGOO, 2008 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , в розмірі 108255 (сто вісім тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн. 50 коп.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділено у власність ОСОБА_2 транспортний засіб марки DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу марки DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , в розмірі 51927 (п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот двадцять сім) грн. 00 коп.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділено у власність ОСОБА_2 транспортний засіб марки ГРАНД КРУЇЗ GC-04 , 2009 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу марки ГРАНД КРУЇЗ GC-04 , 2009 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , в розмірі 13058 (тринадцять тисяч п`ятдесят вісім) грн. 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 555 596 (п`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) грн 00 коп. в якості компенсації за продані за період шлюбу без згоди другого подружжя транспортні засоби: марки BMW 528I 1997, 2015 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 та марки FORD FUSION 1999, 2013 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , які належали сторонам на праві спільної сумісної власності.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна подружжя задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 189200 (сто вісімдесят дев`ять тисяч двісті) грн. 04 коп., в якості компенсації за продані в період шлюбу без згоди другого подружжя транспортного засобу марки VOLKSWAGEN моделі СС загальний легковий седан-В, № шасі НОМЕР_7 , 2013 року виписку.

В іншій частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7288 (сім тисяч двісті вісімдесят вісім) грн. 09 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1892 (одна тисяча вісімсот дев`яносто дві) грн. 08 коп.

Заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 12 червня 2023 року скасовано.

Знято арешт з транспортного засобу марки «RENAULT KANGOO», 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_1 .

Знято арешт з транспортного засобу марки «DAEWOO LANOS», 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_2 .

Знято арешт з причепу Гранд Круїз GC-04, 2009 року випуску, № шасі НОМЕР_3 .

Додатковим рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 12 лютого 2024 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено, ухвалено додаткове рішення у цивільній справі № 242/812/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна подружжя.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 19600 (дев`ятнадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп.

Додатковим рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 12 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено, ухвалено додаткове рішення у цивільній справі № 242/812/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна подружжя.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 29000 (двадцять дев`ять тисяч) грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Коваленко Я.О., просить скасувати рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25 грудня 2023 року в частині часткового задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що продаж автомобіля марки VOLKSWAGEN моделі СС загальний легковий седан-В, № шасі НОМЕР_7 , 2013 року виписку відбувався за згодою ОСОБА_2 в період перебування сторін у шлюбі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Коваленко Я.О., просить скасувати додаткове рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 лютого 2024 року та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі посилаючись на те, що заявником, до судових дебатів, не було надано суду першої інстанції доказів понесення ним витрат на правничу допомогу, заява про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення ним будуть подані докази понесених судових витрат суду не подавалась, а наданий детальний опис наданих послуг не є належним доказом понесених судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_4 , просить скасувати рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25 грудня 2023 року на ухвалити нове рішення по справі, яким виділити йому у особисту приватну власність автомобіль Renault Kangoo, 2008 року випуску з виплатою грошової компенсації ОСОБА_1 , проте, з проведенням судової транспортно-товарознавчої експертизи; виділити йому у особисту приватну власність автомобіль Daewoo Lanos 2008 року випуску, з виплатою грошової компенсації ОСОБА_1 , проте, з проведенням судової транспортно-товарознавчої експертизи; виділити причеп ГРАНД КРУЇЗ GС-04 , 2009 року випуску ОСОБА_1 у особисту приватну власність, з подальшою виплатою грошової компенсації ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 47 694 гривен 50 копійок, в якості компенсації 1/2 частини від вартості стоматологічного візіографа dental i-sensor h1, рентген апарату BLX 6 портативний стоматологічний та генератору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що визначення розміру вартості транспортних засобів Renault Kangoo, Daewoo Lanos, Гранд Круїз CG-04, BMW 528I, Ford Fusion здійснювалось на підставі звітів про оцінку (висновку) майна, однак дані звіти складені з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому не можуть бути прийняті, як доказова база.

Зауважує на тому, що при виконанні оцінки Renault Kangoo, оцінювачем взято до порівняння пасажирські версії автомобіля, тоді як у відповідача наявний лише вантажний варіант цього транспортного засобу, який значно дешевше. Також зазначає, що у відповідача попередня версія (дорестайл) автомобіля 2008 року випуску, а оцінювачем взято до порівняння версії автомобіля вже в новому кузові (рестайл).

А при оцінці причепа ГРАНД КРУЇЗ GС-04, 2009 року випуску, взагалі було визначено вартість вкраденого майна. З огляду на військові дії агресора та останнє місцезнаходження в березні 2022 року в м. Харків, можна допустити і фізичне знищення даного майна.

Крім того вказує, що судом першої інстанції не враховано, що продаж транспортних засобів: автомобіля марки BMW 528I 1997, 2015 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 та автомобіля марки FORD FUSION 1999, 2013 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , відбувався за згодою ОСОБА_1 в період перебування сторін у шлюбі.

Крім того вказує, що 31.10.2022 року він, в інтересах ОСОБА_1 , оплатив суму в розмірі 30 149,00 грн. за стоматологічний візіограф dental i-sensor h1, а 02.11.2022 року 38 240,00 грн. за стоматологічне обладнання. Також ним, в інтересах ОСОБА_1 , в стоматологічний кабінет було придбано генератор за 27 000,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_4 , просить скасувати додаткове рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 лютого 2024 року, оскільки вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді, заявлений ОСОБА_1 до відшкодування, є необґрунтованим. Обсяг виконаних адвокатом робіт/послуг на стадії розгляду справи в суді не є співмірним розміру понесених витрат, і свідчить про невідповідність останніх критерію розумності їхнього розміру.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, представник ОСОБА_2 адвокат Оплачко В.О., зазначає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Коваленко Я.О. слід залишити без задоволення через її необґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Коваленко Я.О., який підтримав доводи апеляційних скарг позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Коваленко Я.О., та просив їх задовольнити, проти задоволення апеляційних скарг відповідача ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Оплачко В.О., відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Оплачко В.О., які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційних скарг відповідача ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Оплачко В.О., та заперечували проти задоволення апеляційних скарг позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Коваленко Я.О., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги сторін у справі підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 14 липня 2017 року, дружині змінено прізвище на ОСОБА_6 .

У відповідності до свідоцтва про народження від зазначеного шлюбу у сторін у справі народилась донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 01 березня 2023 року у справі №367/246/23 шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 326536711 від 22 березня 2023 року ОСОБА_2 є співвласником 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу 1733 від 18 вересня 2018 року, квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 згідно договору купівлі-продажу 233 від 14 лютого 2022 року, та 1/4 частки квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_3 згідно договору купівлі-продажу від 04 листопада 2009 року.

Згідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 30 березня 2023 року, за ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль марки RENAULT KANGOO, 2008 року випуску, зареєстрований 06 лютого 2013 року, автомобіль марки DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, зареєстрований 30 грудня 2008 року; автомобіль Гранд круїз GC-04, 2009 року випуску, зареєстрований 27 жовтня 2009 року.

Згідно до листа Головного сервісного центру МВС від 11 квітня 2023 року №31/551АЗ-7383-2023 було повідомлено, щодо транспортних засобів які були або є зареєстровані у період з 14 липня 2017 року по 01 березня 2023 року на ім`я ОСОБА_2 , а саме: ІНФОРМАЦІЯ_3 автомобіль марки FORD FUSION 1999 (2013), № куз. НОМЕР_9 реєстрація транспортного засобу, привезеного з-за кордону по посвідченню митниці серії НОМЕР_10 (ТСЦ 8048), примітка: 15.12.2022 ТСЦ №8048 ТЗ перереєстрований на нового власника по укладеному в ТСЦ ДКП № 8048/2022/3556810.

29 лютого 2020 року автомобіль марки BMW 528I, 1997 (2015) № куз НОМЕР_11 - реєстрація б/в НОМЕР_12 , привезеного з-за кордону по ВМД (ТСЦ 8048) примітка: 27.10.2020 ТСЦ №3246 ТЗ перереєстрований на нового власника по укладеному в ТСЦ ДКП №3246/2020/2268805 (ТСЦ 3246).

16 квітня 2019 року автомобіль марки Гранд круїз GC-04(2009) номер шасі НОМЕР_13 перереєстрація нового власника за ДКП № 7562/19/003323 (СГ) (ТСЦ 8048).

04 квітня 2019 року автомобіль марки DAEWOO LANOS 1498, (2008), № куз НОМЕР_14 перереєстрація ТЗ на нового власника по укладеному в ТСЦ ДКП №8048/2019/1396151, (ТСЦ 8048).

14 березня 2019 року автомобіль марки RENAULT KANGOO 1461 (2008) № куз. НОМЕР_15 перереєстрація на нового власника за ДКП №6200/19/008131 (СГ) (ТСЦ 3249), примітка 14.10.2022 ТСЦ №3247 ТЗ перереєстрований при зміні номерних знаків; 10.04.2013 HYUNDAI TUCSON 1998, (2008), № куз. НОМЕР_16 вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торговельній організації за довідкою-рахунком ДПІ № 919348 (Центр ДАІ 1401), примітка 03.08.2018 ТСЦ №1441 ТЗ перереєстрований на нового власника по укладеному в ТСЦ ДКП №1441/2018/1050149 (ТСЦ 1441). Т

Також звернено увагу, що в ЄДРТЗ відсутня інформація про реєстрацію автомобіля марки PORSCHE CAYENNE, 2011 року випуску, на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 30 червня 2023 року, автомобіль марки VOLKSVWAGEN моделі СС, загальний легковий седан, 2013 року випуску, був вперше зареєстрований 21 травня 2020 року, остання операція 07 липня 2021 року, перереєстрація ТЗ на нов. власн. по договору, укладеному в ТСЦ.

У відповідності до копії свідоцтва про реєстрацію автомобіля марки СХС 099616 VOLKSWAGEN, моделі СС загальний легковий седан-В, № шасі НОМЕР_7 , 2013 року виписку, він 21 травня 2020 року був зареєстрований за ОСОБА_1 , яка була власником зазначеного транспортного засобу.

Згідно звіту про оцінку майна вартість автомобіля, ринкова вартість об`єкта оцінки автомобіля марки RENAULT KANGOO, 2008 р. випуску, № куз. НОМЕР_1 , станом на 03 травня 2023 року, складає 216 455,00 грн.

Згідно звіту про оцінку майна, ринкова вартість об`єкта оцінки Автомобіля марки DAEWOO LANOS, 2008 р. випуску № куз. НОМЕР_2 , станом на 03 травня 2023 року, складає 103 854,00 грн.

Згідно звіту про оцінку майна, ринкова вартість транспортного засобу Гранд Круїз GC-04, 2009 р. випуску № куз. НОМЕР_3 , станом на 05 травня 2023 року складає 26 117,00 грн.

Згідно до звіту про оцінку майна, ринкова вартість автомобіля марки BMW 528I, 2015 р. випуску № куз. НОМЕР_4 , станом на 27 жовтня 2020 року, складає 691 484,00 грн.

Згідно до звіту про оцінку майна, ринкова вартість об`єкта оцінки автомобіля марки FORD FUSSION, 2013 р. випуску № куз. НОМЕР_5 , станом на 15 грудня 2022 року, складає 419 708,00 грн.

Згідно висновка експерта № 030/23 судовотранспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі № 242/812/23, складеного 04 липня 2023 року, судовим експертом Коваль І. М., середня ринкова ціна автомобіля марки Volkswagen Passat CC реєстраційний номер НОМЕР_17 , станом на дату 31 березня 2021 року, становить 378 400,09 грн

У відповідності до шлюбного договору від 20 лютого 2022 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №73, сторони врегулювали майнові відносини між ними, включаючи визначення правового режиму майна, набутого в період перебування в зареєстрованому шлюбі, визначення майнових прав та обов`язків кожного з подружжя тощо.

Пунктом 2 шлюбного договору визначено, що все майно, в тому числі рухоме і нерухоме, придбане та/або набуте чоловіком або дружиною до реєстрації шлюбу є особистим майном і належить на праві особистої приватної власністю тому з подружжя, на чиє ім`я воно було придбане чи набуте.

За приписами п. 3 шлюбного договору все майно, в тому числі рухоме і нерухоме, яке буде придбано та/або набуте чоловіком або дружиною після укладення даного договору, буде особистим майном і належатиме на праві особистої приватної власності тому з подружжя, на чиє ім`я таке майно придбане або набуте.

Відповідно до п. 4 шлюбного договору, у випадку розірвання шлюбу всі об`єкти рухомого та нерухомого майна, належні чоловіку або дружині які було придбані та/або набуті чоловіком або дружиною після укладення даного договору, вважаються особистою приватною власністю того з подружжя, на чиє ім`я таке майно придбане або набуте.

Згідно до п. 5 шлюбного договору сторони домовились, що будь-які зобов`язання за договорами позики, кредитними договорами, іншими договорами правочинами є особистими зобов`язаннями того з подружжя, хто є стороною таких договорів. Чоловік та дружина не відповідають по будь-якими зобов`язанням один одного. Сторони домовились, що звернення стягнення втому числі арешт може накладатися на особисте майно (кошти) чоловіка або дружини.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині поділу спільного сумісного майна, виділення в користування ОСОБА_2 автомобіля марки RENAULT KANGOO, 2008 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , автомобіля марки DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 та транспортного засобу марки ГРАНД КРУЇЗ GC-04 , 2009 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 із грошовою компенсацію ОСОБА_1 половини вартості вказаних транспортних засобів, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для задоволення вказаних позовних вимог ОСОБА_1 .

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частиною 1статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, утому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11).

Матеріалами справи підтверджено, що сторонами під час шлюбу придбано наступне майно, зокрема: автомобіль марки RENAULT KANGOO, 2008 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , автомобіль марки DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 та транспортний засіб марки ГРАНД КРУЇЗ GC-04 , 2009 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 .

В даному випадку існує презумпція спільності права власності подружжя на майно і відповідно принцип рівності часток як чоловіка, так і дружини.

Вартість вказаних транспортних засобів визначена звітами про оцінку майна (том 1 а.с.19-36).

При цьому колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Оплачко В.О., про те, що надані позивачкою звіти про оцінку спірних транспортних засобів складені з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому не можуть бути прийняті, як доказова база, оскільки на спростування наданих позивачкою доказів у вигляді звітів про оцінку спірних транспортних засобів, відповідач не надав власних доказів вартості спірних автомобілів. Будь яких клопотань, як то про призначення судової автотоварознавчої експертизи, не заявляв.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Також колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Оплачко В.О., про доцільність виділення причепу ГРАНД КРУЇЗ GС-04, 2009 року випуску ОСОБА_1 у особисту приватну власність, з подальшою виплатою грошової компенсації ОСОБА_2 , оскільки в результаті поділу спільно набутого майна, проти якого не заперечував відповідач, останньому виділено у власність автомобіль марки RENAULT KANGOO, 2008 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , автомобіль марки DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , тому є логічним виділення у власність відповідача, у власності якого залишають автомобілі, й причепу ГРАНД КРУЇЗ GС-04, 2009 року випуску.

На підставі наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доцільність виділення в користування ОСОБА_2 автомобіля марки RENAULT KANGOO, 2008 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , автомобіля марки DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 та транспортного засобу марки ГРАНД КРУЇЗ GC-04, 2009 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 із грошовою компенсацію ОСОБА_1 половини вартості вказаних транспортних засобів.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині наявності правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 555 596, 00 грн. в якості компенсації за продані за період шлюбу без згоди другого подружжя транспортні засоби: марки BMW 528I 1997, 2015 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 та марки FORD FUSION 1999, 2013 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , які належали сторонам на праві спільної сумісної власності та наявності правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 189 200 грн. 04 коп., в якості компенсації за проданий в період шлюбу без згоди другого подружжя транспортний засіб марки VOLKSWAGEN моделі СС загальний легковий седан-В, № шасі НОМЕР_7 , 2013 року виписку, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, вказані автомобілі були відчужені сторонами у справі в період шлюбу, тому відсутні підстави стверджувати, що вони були відчужені без згоди одного із подружжя, у зв`язку з чим в задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити, прийнявши до уваги доводи апеляційних скарг як представника позивачки, так і представника відповідача, про те, вказані автомобілі були відчужені сторонами в період перебування сторін у шлюбі, заслуговують на увагу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 в частині сплати відповідачкою за зустрічним позовом 1/2 частини вартості стоматологічного візіографа dental i-sensor H1, рентген апарату BLX 6 портативного стоматологічного та генератору, оскільки із долучених на підтвердження факту придбання за час шлюбу позивачем за зустрічним позовом та відповідачкою за зустрічним позовом оголошень неможливо встановити здійснення оплати зазначеного майна.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Оплачко В.О., вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Ухвалюючи 12 лютого 2024 року додаткове рішення у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 19 600,00 грн., суд першої інстанції, з урахуванням наданих ОСОБА_2 доказів понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, а саме ордеру на надання правничої (правової) допомоги; детального опису наданих послуг; квитанції до прибуткового касового ордеру № 2 від 30 червня 2023 року про оплату послуг за Договором про надання правової допомоги в сумі 12 000,00 грн.; квитанції до прибуткового касового ордеру № 3 від 17 липня 2023 року про оплату послуг за Договором про надання правової допомоги в сумі 2 500,00 грн.; квитанції до прибуткового касового ордеру № 4 від 17 серпня 2023 року про оплату послуг за Договором про надання правової допомоги в сумі 2 500,00 грн.; квитанції до прибуткового касового ордеру № 5 від 15 вересня 2023 року про оплату послуг за Договором про надання правової допомоги в сумі 2 500,00 грн.; квитанції до прибуткового касового ордеру № 6 від 06 жовтня 2023 року про оплату послуг за Договором про надання правової допомоги в сумі 2 500,00 грн.; квитанції до прибуткового касового ордеру № 7 від 16 жовтня 2023 року про оплату послуг за Договором про надання правової допомоги в сумі 2 500,00 грн. (а всього на загальну суму 24 500,00 грн.), дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 19 600,00 грн. виходячи з пропорційності стягнення таких витрат до частини задоволених позовних вимог ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Коваленко Я.О., вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Разом з тим, у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Коваленко Я.О., колегія суддів вважає за необхідне зменшити стягнутий додатковим рішенням з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 розміру судових витрат з 19600 грн. 00 коп. до 13 600,00 (грн.. пропорційно задоволеним позовним вимогам ОСОБА_2 .

Ухвалюючи 12 лютого 2024 року додаткове рішення у справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 29 000 грн. суд першої інстанції, з урахуванням наданих ОСОБА_1 доказів понесення нею витрат на професійну правничу допомогу, а саме Договору (копія) про надання правничої допомоги № 23-03-12 від 12 березня 2023 року (підписаний за допомогою ЕЦП); Акту № 1 (копія) приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29 грудня 2023 року на загальну суму 27 500,00 грн., підписаного між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 за допомогою ЕЦП; Акту № 2 (копія) приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29 грудня 2023 року на загальну суму 9 000,00 грн.; Детального опису виконаних робіт; Платіжної інструкції від 14.04.2023 року про зарахування коштів на рахунок ОСОБА_8 на суму 20 000,00 грн.; Платіжної інструкції від 21.07.2023 року про зарахування коштів на рахунок ОСОБА_8 на суму 1 500,00 грн.; Платіжної інструкції від 07.09.2023 року про зарахування коштів на рахунок ОСОБА_8 на суму 1 500,00 грн.; Платіжної інструкції від 31.10.2023 року про зарахування коштів на рахунок ОСОБА_8 на суму 1 500,00 грн.; Платіжної інструкції від 28.12.2023 року про зарахування коштів на рахунок ОСОБА_8 на суму 1 500,00 грн.; Платіжної інструкції від 29.12.2023 року про зарахування коштів на рахунок ОСОБА_8 на суму 1 500,00 грн.; Платіжної інструкції від 29.12.2023 року про зарахування коштів на рахунок ОСОБА_8 на суму 1 500,00 грн. (всього на загальну суму 29 000,00 грн.), дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 29 000 грн. у зв`язку із задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_4 , вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Разом з тим, у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Оплачко В.О., колегія суддів вважає за необхідне зменшити стягнутий додатковим рішенням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 розміру судових витрат з 29 000,00 грн. до 23 000 грн. пропорційно задоволеним позовним вимогам ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на зазначені обставини, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги сторін у справі підлягають частковому задоволенню, рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25 грудня 2023 року скасуванню в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 555 596,00 грн в якості компенсації за продані за період шлюбу, без згоди другого подружжя, транспортні засоби: марки BMW 528I 1997, 2015 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 та марки FORD FUSION 1999, 2013 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , які належали сторонам на праві спільної сумісної власності з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог. Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25 грудня 2023 року підлягає скасуванню в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 189 200, 04 грн., в якості компенсації за проданий в період шлюбу, без згоди другого подружжя, транспортний засіб марки VOLKSWAGEN моделі СС загальний легковий седан-В, № шасі НОМЕР_7 , 2013 року виписку з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог. В іншій частині рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25 грудня 2023 року має бути залишено без змін. Додаткове рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 лютого 2024 року підлягає зміні, із зменшенням стягнутого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 розміру судових витрат з 29 000,00 грн. до 23 000, 00 грн. Додаткове рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 лютого 2024 року підлягає зміні, із зменшенням стягнутого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 розміру судових витрат з 19600,00 грн. до 13 600, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, ч. 1 ст. 369, ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Коваленко Ярослав Олександрович, на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25 грудня 2023 року та додаткове рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 лютого 2024 року задовольнити частково.

Апеляційні скарги відповідача ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Оплачко Віталій Олексійович, на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25 грудня 2023 року та додаткове рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 лютого 2024 року задовольнити частково.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25 грудня 2023 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 555 596 (п`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) грн 00 коп. в якості компенсації за продані за період шлюбу, без згоди другого подружжя, транспортні засоби: марки BMW 528I 1997, 2015 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 та марки FORD FUSION 1999, 2013 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , які належали сторонам на праві спільної сумісної власності та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25 грудня 2023 року скасувати в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 189200 (сто вісімдесят дев`ять тисяч двісті) грн. 04 коп., в якості компенсації за проданий в період шлюбу, без згоди другого подружжя, транспортного засобу марки VOLKSWAGEN моделі СС загальний легковий седан-В, № шасі НОМЕР_7 , 2013 року виписку та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25 грудня 2023 року залишити без змін.

Додаткове рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 лютого 2024 року змінити, зменшивши стягнутий з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 розмір судових витрат з 29 000 грн. 00 коп. до 23 000 (двадцять три тисячі) грн. 00 коп.

Додаткове рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 лютого 2024 року змінити, зменшивши стягнутий з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 розмір судових витрат з 19600 грн. 00 коп. до 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 червня 2024 року.

Головуючий:

Судді: