Справа № 581/408/24
Провадження № 2/581/199/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2024 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Кузьмінського О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та непрацездатну дружину,

в с т а н о в и в :

15 травня 2024 року представник позивача адвокат Маківський В.В. звернувся до суду із позовом та просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення ним повноліття та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду.

Мотивує свої вимоги тим, що 19 квітня 2019 року сторони зареєстрували шлюб, мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17 жовтня 2022 року відповідач був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації та проходить службу в прикордонному загоні. З того часу і по сьогоднішній день відповідач перестав спілкуватися із позивачем та їхнім сином. Відповідач жодної участі у вихованні дитини не бере. Позивач є особою з інвалідністю третьої групи і майже пів року за станом здоров`я ніде не працює. З 28 листопада 2023 року їй припинено виплату по безробіттю. Єдиним постійним джерелом доходів позивача є пенсія, розмір якої становить 2980 грн. Син відвідує Липоводолинський заклад дошкільної освіти «Берізка», що покладає на позивача додаткові витрати. Оскільки відповідач добровільно відмовляється сплачувати аліменти на утримання сина та на її утримання як дружини з інвалідністю, вважає що їх слід стягнути у судовому порядку.

Ухвалою суду від 16 травня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У поданому відзиві відповідачем позовні вимоги визнано частково та вказано, що твердження позивача щодо того, що відповідач жодної участі у вихованні дитини не відповідає дійсності. Звісно відповідач не міг займатись вихованням дитини, оскільки постійно знаходиться на військовій службі. Однак, щоразу коли мав відпустку він приїзжав додому до сина та позивача. Всю заробітну плату віддавав позивачу, а вона використовувала її на власний розсуд зокрема як на утримання сина так і на її утримання. Незважаючи на неправдиві викладені обставини в позовній заяві позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку він визнає в повному обсязі. Позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів на утримання позивача відповідач не визнає з наступних підстав. Позивач отримала статус особи з інвалідності 3 групи до реєстрації шлюбу з відповідачем. Інформація про те, що за станом здоров`я вона ніде не працює та має лише дохід від пенсії є неправдивими. Увесь період спільного проживання включно по квітень 2024 року, включаючи відповідно і період військової служби відповідача він всю заробітну плату віддавав позивачу. Сама ж позивач виїжджала на заробітки до Польщі і тільки нещодавно повернулась, залишала сина без нагляду на свою матір поважного віку. Позивач по справі стала непрацездатною задовго до реєстрації їх шлюбу, тим більше вона приховала від відповідача інформацію про наявність в неї інвалідності, а відповідно не має права на утримання. При поданні позову позивач не надала доказів того, що вона потребує матеріальної допомоги, зокрема не надала довідку з податкової про її доходи. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024рік» розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на день звернення позивачем до суду становить 2361 грн. А як зазначає в позові позивач її розмір пенсії становить 2980 грн, розмір якої перевищує прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших доказів про те що позивач отримує доходи, які не забезпечують її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, нею не надано.

Отже, позивач хоча і є особою з інвалідністю 3 групи, втім отримує пенсію по інвалідності у розмірі, більшому ніж визначений законодавством прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини 4 статті 75 СК України. Окрім того, як вбачається із матеріалів справи позивач мала інвалідність ще задовго до укладення шлюбу з відповідачем, про яку вона йому нічого не повідомляла. Тим більше, тих аліментів, які будуть стягнуті з відповідача в судовому порядку на утримання сина із його заробітної плати як військового буде вистачати не тільки на утримання сина, ай на її утримання.

Відповідач по справі має проблеми зі здоров`ям та потребує постійного обстеження та лікування, на яке потрібні відповідно немалі кошти.

Відповідь на відзив від представника позивача на адресу суду не надходила.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

З 19 квітня 2019 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про народження батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 8).

Відповідно до довідки № 08/494-24 від 4 березня 2024 року, ОСОБА_2 відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», 17 жовтня 2022 року призваний на військову службу, яку проходить і на час видачі довідки 4.03.2024 (а.с. 9).

Сторони по справі та їх спільний син зареєстровані в АДРЕСА_1 (а.с. 6,10,11).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_5 є особою з інвалідністю 3 групи (а.с. 12).

Відповідно до копії пенсійного посвідчення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 20 червня 2019 року, їй призначено довічно пенсію по інвалідності 3 групи у зв`язку із загальним захворюванням (а.с. 13).

Згідно з довідкою № 01-22/36 від 1 травня 2024 року, виданоюЛиповодолинським закладом дошкільної освіти «Берізка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1 вересня 2022 року по час видачі довідки відвідує Липоводолинський заклад дошкільної освіти «Берізка»; до закладу завжди приводить та забирає мати ОСОБА_3 (а.с. 15).

Відповідно до копії трудової книжки 28 листопада 2023 року ОСОБА_3 припинено виплату допомоги по безробіттю (а.с. 14).

Відповідно до довідки від 22 травня 2024 року, виданої КНП «Липоводолинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Липоводолинської селищної ради, ОСОБА_2 перебуває на «Д» обліку в сімейного лікаря КНП «Липоводолинський ЦПМСД» (а.с. 28).

Відомості про доходи позивача та відповідача суду не надавались.

При вирішенні справи суд застосовує такі норми права.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від до 6 років на даний час становить 2563 грн., 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років від цієї суми становить 1281 грн. 50 коп.

Згідно з частиною 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Встановивши вищезазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги на її утримання, а в силу положень статті 180 СК України, яка покладає обов`язок утримувати дітей на обох батьків, відповідач, як батько дитини, зобов`язаний її утримувати шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері.

Враховуючи всі фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази,беручи до увагивідсутність доказів наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини щомісячно у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Також суд зазначає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, то суд дослідивши матеріали справи, зазначає таке.

Відповідно до статті 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналіз статті 75 СК України даєпідстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом (Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17 та від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц).

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено на 2024 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2361 гривні.

Як зазначено у позові,розмір пенсії позивача становить 2980 грн. на місяць.

Позивач хоча і є особою з інвалідністю 3 групи, втім отримує пенсію по інвалідності у розмірі, що забезпечує визначений законодавством прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому ОСОБА_3 не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини 4 статті 75 СК України.

Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Також, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави 1211 грн. 20 коп. судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини,

Враховуючи те, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини відмовлено, а позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору в сумі 1211,20 грн., суд вважає, що він має бути компенсований за рахунок держави.

Керуючись статтями 12, 19, 263-265, 273, 274, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 15 травня 2024 року.

Відмовити ОСОБА_3 задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1211 грн. 20 коп., що підлягає зарахуванню до державного бюджету за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини в сумі 1211,20 грн. компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя О. В. Кузьмінський