РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Лященка О.В.,

за участю секретарі Баранюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла своєму синові відповідачу ОСОБА_2 . Однак, відповідач не подав у встановлений законом строк заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини за заповітом, оформляти спадкове майно за заповітом відповідач відмовляється.

Після смерті матері відкрилась спадщина за законом на належне їй майно, яке складається з квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та квартири, що знаходиться по АДРЕСА_2 .

Зазначає, що вона як дочка покійної є спадкоємцем першої черги за законом і має право на спадкування майна, яке залишилося після смерті матері, так як у встановлений законом шестимісячний термін з дня смерті матері звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому вважає себе такою, що прийняла спадщину. Окрім неї, є ще спадкоємці першої черги за законом її рідний брат ОСОБА_4 , однак він не бажає приймати спадщину після смерті матері.

На даний час вона бажає оформити свої спадкові права після смерті матері, однак через відсутність правовстановлюючих документів їй 25.06.2024 року державним нотаріусом Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області Билень Н.П. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

За таких обставин вона змушена звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно.

На підставі наведеного позивач просить визнати за нею права власності на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та квартиру, що знаходиться по АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 13 червня 2024 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити з викладених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, подавши суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності. Зазначає, що спадщину за заповітом після смерті матері приймати не бажає, не заперечує щодо визнання за позивачкою право власності на спадкове майно, яке зазначено в заповіті.

Враховуючи те, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивача ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 належала на праві власності квартира АДРЕСА_3 .

Відповідно до інформаційної довідки №67796385 від 12.09.2016 року виданим державним реєстратором виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області, ОСОБА_3 належала на права власності квартира, що по АДРЕСА_2

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №2 від 04.08.2022 року, позивач ОСОБА_1 являється рідною донькою ОСОБА_3 , а отже являється спадкоємцем першої черги за законом.

Судом встановлено, що крім позивача по справі є інші спадкоємці першої черги за заповітом та за законом, які являються синами померлої, а саме: відповідач ОСОБА_2 спадкоємець за заповітом, який відмовився від прийняття спадщини, про що подав до суду відповідну заяву та ОСОБА_4 спадкоємець за законом, який також відмовився від прийняття спадщини на користь позивача, про що подав до нотаріальної контори відповідну заяву.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

На звернення позивача державним нотаріусом Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області Билень Н.П. надано письмову відповідь №716/01-16 від 25.06.2024 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за законом після померлої ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

Оформлення відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді відповіді на заяву, а не постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, не змінює суті такого документу нотаріуса і зводиться до відмови заявнику у видачі свідоцтва.

Частиною 1 ст. 328ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ст. 346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, яке позивач має право успадкувати за заповітом та наявні перешкоди в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом визнана відповідачем, ґрунтується на законних вимогах та підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 328, 346, 1217-1218, 1258, 1262, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 247, 258, 259 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на спадкове майно, а саме на:

квартиру АДРЕСА_3 ;

квартиру АДРЕСА_4 , у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_5 .

Головуючий