Справа № 344/8411/24
Провадження № 2/346/1928/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сольський В. В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення та абонентське обслуговування, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, яку згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 30.04.2024 року розподілено судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Атаманюку Б.М.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.05.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.07.2024 року вказану позовну заяву передано за підсудністю до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Згідно з протоколом передачі судової справи від 30.08.2024 року справу передано для розгляду судді Сольському В.В.

Ухвалою судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.09.2024 рокувказану цивільну справу прийнято до провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що вказану цивільну справу слід направити за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської областів зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з цим, приписами ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено, зокрема, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальну послугу повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності.

Предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг, а саме стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення та абонентське обслуговування, що стосуються квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, розгляд даної справи територіально не підсудний Коломийському міськрайонному суду Івано-Франківської області, оскільки нерухоме майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до положень ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

У відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, до цих вимог повинні застосовуватися норми виключної підсудності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дана справа територіально не підсудна Коломийському міськрайонному суду Івано-Франківської області і підлягає передачі за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за місцем знаходження нерухомого майна.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №29458/04 та №29465/04), ЄСПЛ було встановлено, що перевищивши свої повноваження, які були чітко викладені у процесуальному кодексі, національний суд не може вважатися "судом, встановленим законом" у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції (п.28 вказаного рішення) та ЄСПЛ встановлено, що відповідно було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (п.29 зазначеного рішення).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31, 187, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Цивільн спарву за позовом Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення та абонентське обслуговування направити за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (76000, м. Івано-Франківськ, вулиця Ґрюнвальдська, 11).

Передачу справи здійснити в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 31 ЦПК України, а саме не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Сольський В. В.