Провадження № 2-с/638/270/24
УХВАЛА

Іменем України

19 листопада 2024 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Невеніцин Є.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2024 рокуОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, яка мотивована тим, що заявником належним чином не обґрунтовано законність та підстави нарахування заборгованості.

Дослідивши матеріали заяви про скасування судового наказу та додані до неї документи суд вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню зважаючи на таке.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу, зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідно до ч.6 п.5 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день про ставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

27 січня 2021 року Дзержинським районним судом м. Харкова задоволено заяву Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення боржникам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які повернуті до суду 31 травня 2021 року за закінченням терміну зберігання.

Верховний Суд у постанові від 18 січня 2023 року по справі № 947/15524/20 дійшов висновку, що повернення повістки про виклик до суду з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування учасника справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявником не пропущений строк на звернення із заявою про скасування судового наказу, передбачений ч. 1 ст. 170 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 не отримувала копію вказаного судового наказу.

Відповідно до частини 3 статті 171 Цивільного процесуального кодексу України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

При цьому, положення Цивільного процесуального кодексу України не ставлять в залежність скасування судового наказу за заявою боржника від обґрунтованості його доводів, викладених у такій заяві, а лише передбачають необхідність зазначення в ній про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (пункт 5 частини 3 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України).

Зважаючи на те, що заява про скасування судового наказу подана боржником у встановлений законом строк, відповідає вимогам до форми і змісту заяви про скасування судового наказу, встановленим частинами 3-5 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України, суд, керуючись приписами частини 3 статті 171 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку про скасування судового наказу по справі № 638/18194/20.

Разом з тим, вимоги ОСОБА_1 щодо солідарного розподілу судових витрат між учасниками справиє передчасними і задоволенню не підлягають, оскільки їх розгляд в процесуальному порядку, визначеному статтями 170, 171 ЦПК України для розгляду заяви про скасування судового наказу не передбачений.

Судові витрати підлягають розподілу за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження суд не вирішує спір між стягувачем та боржником, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Саме по собі звернення кредитора (стягувача) до суду із заявою про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього, що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки таке звернення є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

Керуючись вимогами ст.ст. 170-171 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ від 27 січня 2021 року № 638/18194/20, провадження № 2-н/638/180/21 за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог про розподіл судових витрат між учасниками справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В.Невеніцин