Єдиний унікальний номер №439/390/22
Провадження № 8/943/2/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -

в с т а н о в и в:

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просив: задовольнити його заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; скасувати рішення Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2023 року по справі №439/390/22 про визнання його батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; надіслати для виконання ухвалу суду про проведенням судової-молекулярно-генетичної експертизи, а після її проведення ухвалити по справі законне та обґрунтоване рішення.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 27 листопада 2024 року залишено без руху заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2023 року через те, що заявником пропущено передбачений п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України строк для подання заяви до суду без клопотання про поновлення цього строку та ненадання суду доказів поважності причин пропуску такого строку в поданій заяві. Відтак, вищезгаданою ухвалою надано заявнику ОСОБА_1 десятиденний строк для усунення перелічених недоліків заяви, починаючи із дня отримання ним копії даної ухвали.

Слід зауважити, що зазначені в ухвалі суду від 27.11.2024 року недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності. Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 ЄКПЛ, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

04.12.2024 року до суду надійшло клопотання від заявника ОСОБА_1 про усунення недоліків поданої заяви, в якій він просить поновити строк на подання ним заяви про перегляд рішення Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2023 року, оскільки пропустив строк із поважної причини, зокрема, через те, що лише в листопаді 2024 року отримав підтверджуючі документи про його перебування у зоні бойових дій у період із січня по лютий 2023 року. Разом із тим, у поданій заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 покликався на те, що він був відсутній по місцю свого проживання та реєстрації, знаходячися у службовому відрядженні в період із 07 січня 2023 року до 24 лютого 2023 року включно, що підтверджується належно завіреними витягами із наказу командира військової частини № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.01.2023 року №7. Так, згідно із даним наказом він вибув в службове відрядження до Оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », АДРЕСА_1 . 5 січня 2023 року йому було видано посвідчення про відрядження №164, мета відрядження - виконання бойових завдань. Згідно із наказом №57 від 24 лютого 2023 року він прибув із даного відрядження лише 24 лютого 2023 року. При цьому, як на підставу поновлення пропущеного строку, заявник ОСОБА_1 покликається на те, що лише в листопаді 2024 року отримав підтверджуючі документи про його перебування у зоні бойових дій у період із січня по лютий 2023 року, а тому просив поновити пропущений строк звернення до суду із поданою заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Розглянувши заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та клопотання заявника про поновлення пропущеносго строку на подання такої заяви, оглянувши матеріали цивільної справи №439/390/22, суд приходить до таких висновків.

Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано, серед іншого, з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення (п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України).

Як зауважив ЄСПЛ, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка і Шереметьєв проти України», №17160/06 та №35548/06).

Крім того, у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року ЄСПЛ роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Як убачається із поданої заяви про усунення недоліків заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та первісно поданої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та долучених до неї документів, що підставою для перегляду судового рішення від 23.06.2023 року за нововиявленими обставинами заявник вказує саме те, що у період із 07 січня 2023 року по 24 лютого 2023 року він перебував у відрядженні в зоні бойових дій, а тому не зміг прибути для проведення призначеної судом експертизи, яка мала місце 11.01.2023 року. При цьому, як на підставу такого перегляду, заявник ОСОБА_1 покликається на витяг із наказу командира військової частини № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.01.2023 року №7, згідно із яким заявник вибув у службове відрядження до Оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », АДРЕСА_1 , а також на наказ №57 від 24.02.2023 року, згідно якого заявник прибув із даного відрядження 24 лютого 2023 року.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 листопада 2024 року в справі №761/6951/23, Суд виснував, вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строку, суд має враховувати те, що поважними є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву (скаргу) у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Вирішуючи, чи з поважних причин пропущено певний процесуальний строк, суд у кожному конкретному випадку оцінює усю сукупність обставин, надаючи відповідну оцінку. Таким чином, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати вмотивовані підстави. При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції. Зазначена конвенційна норма зобов`язує, щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип «res judicata».

При цьому, як убачається із поданого ОСОБА_1 клопотання про усунення недоліків поданої заяви від 04.12.2024, де, як на підставу поновлення пропущеного ним строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заявник ОСОБА_1 покликається виключно на те, що він лише в листопаді 2024 року отримав підтверджуючі документи про його перебування у зоні бойових дій у період із січня по лютий 2023 року, а тому просив поновити пропущений строк звернення до суду із поданою заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Однак, жодних доказів цьому заявник не надає, як і не наводить жодних поважних причин отримання ним названих документів лише в листопаді 2024 року (тобто через 1 рік 8 місяців 22 дні після повернення з відрядження із зони бойових дій), які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення заявника та їх документального підтвердження. Тобто, ОСОБА_1 не надав до суду доказів несвоєчасного отримання ним названих у поданій заяві документів про відрядження у зону бойових дій, як і не вказав, які об`єктивні перешкоди унеможливили ним своєчасно отримати такі документи, зважаючи на його повернення із відрядження 24.02.2023 року та отримання доступу 25.07.2023 року його поважним представником адвокатом Гірник О.П. до матеріалів справи №439/390/22, яка тричі оскаржувала в апеляційному порядку рішення Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2023 року в цій справі (03.08.2023, 18.03.2024, 05.04.2024).

Відтак, суд вважає, що з наведених матеріалів об`єктивно слідує про те, що заявником пропущено визначений пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України тридцятиденний строк з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. Проте, доказів поважності причин такого пропуску строку подане клопотання про поновлення пропущеного строку не містить та до нього не долучено жодних належних і допустимих доказів на підтвердження наведеного заявником ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення пропущеного строку доводу про начебто отримання лише в листопаді 2024 року заявником підтверджуючих документів про його перебування у відряджені в зоні бойових дій у період із січня по лютий 2023 року, з якого ОСОБА_1 повернувся 24 лютого 2023 року. Разом із тим, заявником не наведено поважних причин, які були непереборними та об`єктивними, що перешкодили йому своєчасно отримати запитувані ним документи впродовж тривалого часу, починаючи із дати повернення ОСОБА_1 із військового відрядження (24.02.2023) та до фактичного звернення його до суду із даною заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (19.11.2024).

Отже, суд вважає, що заявником ОСОБА_1 не наведено поважних причин пропуску ним передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України тридцятиденного строку для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, який ним пропущено через звернення із поданою заявою до суду лише через 1 рік 8 місяців 22 дні, без наведення жодних обставин, що були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення заявника та їх документального підтвердження, а покликання заявника у поданому клопотанні від 04.12.2024 року виключно на те, що він лише в листопаді 2024 року отримав підтверджуючі документи про його перебування у зоні бойових дій у період із січня по лютий 2023 року, жодними доказами не підтверджується.

Відтак, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання заявника про поновлення строку на подання ним заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2023 року, а тому в задоволенні клопотання заявника слід відмовити.

Разом із тим, суд вважає, що заявником не усунуто недоліків поданої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, що є підставою для застосування процесуальних положень ч. 3, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 427 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається заявникові у випадку, якщо заявник не усунув недоліків заяви у строк, встановлений судом. Суддя повертає заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 5 ст. 185 ЦПК України).

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає поверненню заявнику, оскільки ухвала Буського районного суду Львівської області від 27.11.2024 року про залишення заяви без руху ним не виконана, а заявник не усунув недоліки поданої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а тому суд приходить до переконання, що вищевказану заяву ОСОБА_1 слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Разом із тим, заявнику слід роз`яснити, що згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 185, 247, 260, 261, 263, 353, 423, 424, 426, 427 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання ним заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2023 року, - вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала, як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня її складення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кос І. Б.