Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/677/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року селище Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді Піщуліної І.С.,

з секретарем Жавнер І.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути зі ОСОБА_1 на його користь заборгованість в сумі 49485 гривень 66 копійок, у тому числі: 19037 гривень 13 копійок заборгованості за основною сумою боргу, 30448 гривень 53 копійки заборгованості за відсотками.

Свої вимоги мотивує тим, що 28 серпня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №853178. Відповідач зобов`язання не виконав й не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. 24 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» відступило право вимоги за зазначеним вище кредитним договором згідно з договором факторингу №2401-24 позивачу, який набув прав кредитора за вказаним договорам споживчого кредитування й має право вимоги до відповідача.

Сторони про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, ухвалою суду від 19 серпня 2024 року постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на Закон України «Про споживче кредитування», Закон України «Про електронну комерцію» та те, що позов подано передчасно до закінчення строку дії договору. Крім того, зазначає, що матеріали справи не містять доказів про надання відповідачу коштів у розмірі, зазначеному у договорі, і позивачем не обґрунтовано порядок та підстави нарахування заборгованості, оскільки до позову не додано будь яких розрахунків.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 28 серпня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 25000 гривень на строк 731 день з кінцевим терміном повернення до 28 серпня 2024 року, з фіксованою процентною ставкою 25% у день за перший день користування кредитом, яка складає 9125% річних, та 125% річних за всі дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту. Орієнтовна реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 365,84% річних та 74108 гривень 29 копійок відповідно. Зазначене підтверджується договором про надання споживчого кредиту №853178 від 28 серпня 2022 року.

Відповідно до підпункту 1.2 пункту 1 кредитного договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Підпунктом 2.1. пункту 2 договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 20000 гривень на поточний рахунок споживача № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», код банку 305299; у розмірі 5000 гривень на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. договору.

Згідно з підпунктом 2.4. пункту 2 договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту, яка підлягає перерахуванню. Сума кредиту, яка направляється в оплату процентів за перший день користування вважається наданою з моменту її утримання товариством на свою користь.

Підпунктом 3.2. пункту 3 договору кредиту встановлено, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році.

Відповідно до підпункту 9.3. пункту 9 договору з метою укладення цього договору, зі сторони товариства договір підписується аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, а зі сторони споживача власноручним підписом.

28 серпня 2022 року відповідач ОСОБА_1 особисто підписав заяву-анкету про надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» інформації щодо себе, що може бути використана, в тому числі, але не виключно, для розгляду питання щодо надання йому позики, в тому числі, на умовах фінансового кредиту, а також паспорт споживчого кредиту, у якому зазначена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), зокрема, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної відсоткової ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту.

24 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, за умовами якого перше передало позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач у свою чергу прийняв належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, й, зокрема, до відповідача, про що свідчать договір факторингу №2401-24, акт прийому-передачі реєстру боржників від 24 січня 2024 року, витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №№2401-24 від 24 січня 2024 року.

У розрахунку заборгованості за кредитним договором за період з 24 січня 2024 року по 30 червня 2024 року зазначається, що заборгованість відповідача за кредитним договором №853178 становить 49485 гривень 66 копійок, у тому числі: 19037 гривень 13 копійок за основною сумою боргу; 35448 гривень 53 копійки за відсотками.

Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1082 ЦК України божник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Оцінюючи доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позов, суд зважає на таке.

Однією із засад цивільного судочинства є його диспозитивність.

З огляду на зазначений принцип, керуючись положеннями статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Аналізуючи докази у справі у їх сукупності й зважаючи на те, що позивачем не надано докази, які б беззаперечно свідчили про факт отримання та користування відповідачем кредитними коштами, про дійсний розмір отриманих у кредит коштів, а також не доведено обґрунтованість заявленої суми заборгованості по нарахованих відсотках, а отже не доведено факту порушення його прав внаслідок невиконання відповідачем умов зазначеного кредитного договору, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.

Водночас, суд вважає безпідставними посилання відповідача у відзиві на Закон України "Про електронну комерцію" з огляду на те, що зазначений вище кредитний договір було укладено з відповідачем у письмовій формі й підписано останнім власноруч.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 3028 гривень, за правилами статті 141 ЦПК України вказані судові витрати покладаються на позивача й відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 205, 207, 514, 526, 530, 610-612, 625, 626, 628 638, 1048, 1054, 1077, 1082 ЦК України, статтями 3, 10, 141, 206, 263, 265, 273, 294 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості в сумі 49485 гривень 66 копійок за договором про надання споживчого кредиту №853178, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та ОСОБА_1 28 серпня 2022 року, відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду до Житомирського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул.Симона Петлюри, 30, м.Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35625014, рахунок № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк».

Представник позивача: Кожухівський Ярослав Ігорович, місце перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Представник відповідача: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне рішення суду складено 14 жовтня 2024 року.

Суддя: Ірина ПІЩУЛІНА