Номер провадження: 22-ц/813/3236/24
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Назарової М.В.

за участю секретаря судового засідання - Долгової В.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на додаткове рішення Київського районного суду міста Одеси від 25 жовтня 2023 року

за заявою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Шаповалов Олексій Юрійович, про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Історія справи

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Шаповалов О.Ю. звернулася до Київського районного суду міста Одеси з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Заява обґрунтована тим, що 25 вересня 2023 року Київським районним судом м. Одеси ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Посилаючись на те, що при ухвалені рішення не було вирішено питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, просила суд стягнути з ОСОБА_1 суму в розмірі 9000 гривень.

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Київського районного суду міста Одеси від 25 жовтня 2023 року вирішено заяву представника ОСОБА_2 адвоката Шаповалова О.Ю. про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 (дев`ять) гривень.

Додаткове рішення суду мотивовано тим, що сторона відповідача разом із відзивом на позов, в якому просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог та стягнути судові витрати, надала договір № 06/22 від 16.02.2022 року про надання правової допомоги, додаткову угоду від 14.08.2022 року, акт приймання-передачі юридичних послуг від 14.08.2022 року на суму 9000 гривень, а також квитанцію щодо сплати ОСОБА_2 за надання адвокатських послуг ОСОБА_3 в розмірі 9000 гривень.

Враховуючи, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення, при цьому питання щодо судових витрат не вирішено, суд вважав заяву представника ОСОБА_2 адвоката Шаповалова О.Ю. доведеною та такою, що підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2023 року у справі № 947/39554/21, провадження № 2-др/947/87/23, яким задоволено заяву представника ОСОБА_2 адвоката Шаповалова Олексія Юрійовича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 адвоката Шаповалова Олексія Юрійовича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди заяви представника відповідача адвоката Шаповалова О.Ю. відмовити повністю.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що у зв`язку з проживанням за кордоном, ОСОБА_1 булапозбавлена можливості отримувати будь які повістки. Представниця, яка представляла її інтереси під час розгляду справи повістку про виклик в судове засідання на 25.10.2023 також не отримувала. Вона не є фаховим правником та не розуміє як працює система Електронного Суду, до якої її було зареєстровано та як дивитися в ній інформацію.

Зазначає, що матеріали справи не містять детального опису робіт (наданих) послуг, як того вимагає процесуальне законодавство, не містять жодної інформації про кваліфікацію та досвід адвоката, на підставі яких розмір його послуг міг би бути завищений більш як в тридцять разів законодавчо встановленого рівня заробітної плати.

Вказані «тарифи» за послуги адвоката є надмірно завищеними.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Шаповалов О.Ю. просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначив, що попередня вартість роботи адвоката, щодо підготовки відзиву складає 8000 грн.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Нікітіна О.В. надала усні пояснення по суті справи, доводи скарги підтримала, зазначивши при цьому, що додаткове рішення суду першої інстанції є помилковим.

Вказала, що у зв`язку з розглядом апеляційної скарги позивач понесе додаткові судові витрати на правову допомогу, детальний перелік зазначених витрат та остаточний їх розмір буде наданий до суду окремим клопотанням.

Адвокат Шаповалов О.Ю. представник ОСОБА_2 надав пояснення, в яких зазначив, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, правильно застосував норми матеріального й процесуального права.

Крім того, просив стягнути з позивачки витрати за надання адвокатських послуг в апеляційному суді в сумі 8000 грн.

Фактичні обставини справи

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

15.08.2022 року відповідачкою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Шаповалов О.Ю., до суду надано відзив на пред`явлений позов, в якому приведено орієнтовний розрахунок адвокатських послуг та заявлено вимоги про відшкодування судових витрат. До відзиву додано: договір № 06/22 від 16.02.2022 року про надання правової допомоги, додаткову угоду від 14.08.2022 року, акт приймання-передачі юридичних послуг від 14.08.2022 року на суму 9000 гривень, а також квитанцію щодо сплати ОСОБА_2 за надання адвокатських послуг ОСОБА_3 в розмірі 9000 гривень.

25.09.2023 року Київським районним судом м. Одеси ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Разом із цим, при ухвалені рішення не було вирішено питання, щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, про відшкодування яких заявляла відповідач.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно з частиною першою статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах учасники процесу несуть певні витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Види судових витрат, порядок їхньої оплати, розподілу, зменшення розміру тощо встановлено главою 8 ЦПК України.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи відповідно до частин першої третьої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої зазначеної статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина дев`ята статті 141 ЦПК України).

Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (стаття 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137 ЦПК України зазначені витрати несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19) та постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс).

Відповідачкою, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, надано Договір про надання правової допомоги за № 06/22 від 16.02.2022 року, укладений між нею та АО «ТРІЙЦЯ».

За змістом договору визначено, що за послуги, що надаються АО «ТРІЙЦЯ»,у відповідності із умовами даного Договору, КЛІЄНТ сплачує гонорар у розмірі вдповідно до п. 4.1. Договору.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 14.08.2022 року до договору про надання правової допомоги, сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) адвокатського об`єднання за договором про надання правової допомоги становить за представництво інтересів клієнта у рамках цивільної справи у суді складає 9000 грн.

Згідно акту наданих послуг від 14.08.2022 року АО «ТРІЙЦЯ» в особі адвоката Шаповалова О.Ю. було надано ОСОБА_2 наступну правову допомогу: складання відзиву на позовну заяву - 5000 грн; надання правової допомоги у підготовці до судового засідання, безпосередня участь в судових засіданнях з урахуванням вартості дороги - 3000 грн; ознайомлення з матеріалами справи 1000 грн, всього 9000 грн.

Згідно квитанції А-БАНКУ, 14.08.2022 року ОСОБА_2 сплачено на рахунок ОСОБА_3 за надання адвокатських послуг по цивільній справі 947/39554/21 суму 9000 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року, справа № 922/1964/21, провадження № 12-14гс22, дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надання відповідачці правової допомоги при розгляді справи здійснювалось адвокатом Шаповаловим О.Ю. та підтверджено наявними в матеріалах справи документами.

Проте, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять, наданого до ухвалення судом рішення, клопотання позивачки ОСОБА_1 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465 заі 18); від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382 цс 19); від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26 цс 21); від 07 липня 2021 року у справа № 910/12876/19 (провадження № 12-94 гс 20).

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 гривень.

Доводи апеляційної скарги, щодо порушення судом норм процесуального права, розгляд судом заяви ОСОБА_2 без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, на увагу не заслуговують.

Так, згідно довідки (а.с. 170) документ в електронному вигляді «Судова повістка про виклик до суду» від 17.10.2023 року по справі № 947/39554/21 було надіслано одержувачу ОСОБА_1 в її електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 17.10.2023 року о 15:25:08.

Отже, наявне в матеріалах справи підтвердження про доставку судової повістки до електронного кабінету свідчить про належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Додаткове рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Крім того, колегія суддів також приходить до висновку про часткове стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 її витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Як вбачається із Додаткової угоди № 2 від 16.12.2023 року, акту наданих юридичних послуг № 2 від 16.12.2023 року, квитанцій А-БАНКУ, послуги, які надавалися ОСОБА_2 адвокатом складають: підготовка відзиву на апеляційну скаргу по цивільній справі, загальна вартість 8000 грн.

Колегія суддів враховує, що зміст відзиву на апеляційну скаргу близький до змісту заяви про ухвалення додаткового рішення, а тому, враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням заперечення представника позивача щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та його доводів щодо їх не співмірності, дійшла висновку про необхідність зменшити їх розмір та вважає, що слід стягнути з позивача на користь відповідача 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Київського районного суду міста Одеси від 25 жовтня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 витрати на правову допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції в сумі 2000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

М.В. Назарова