РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року, місто Звягель Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Горбатюк І.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2

(Справа № 285/5095/24, провадження у справі № 2-о/0285/196/24)

розглянув у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_4 про встановлення юридичного факту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що він самостійно виховує та здійснює утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої заяву обґрунтував тим, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11.07.2024 року було розірвано шлюб між ним та ОСОБА_3 . Від цього шлюбу він має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Основною і важливою підставою для розірвання шлюбу стало те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 припинили спілкування між собою. Фактично відбувся розрив стосунків між донькою, мною та ОСОБА_3 через розбіжності у їхніх поглядах. Постійне перебування у стресових умовах унеможливило подальше спільне проживання з дружиною. Починаючи з березня 2024 і по даний він разом з донькою проживає окремо та фактично перебуває на його утриманні та вихованні, оскільки на даний час будь-яких контактів між ОСОБА_2 та її матір`ю ОСОБА_3 не відбувається.

Заявник керуючись п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та посилаючись на те, що оскільки він на сьогодні є єдиною особою яка може здійснювати виховання та утримання неповнолітньої дитини, і у разі його мобілізації відбудеться порушення прав дитини, а тому з метою не допущення порушення прав дитини на належне виховання та утримання просить заяву задовольнити.

В судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про місце і час слухання справи повідомлена.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що на даний час вона проживає разом з батьком, оскільки у неї з мамою виникають постійні конфлікти, що унеможливлює їхнє спільне проживання. Якщо батько заберуть служити то вона до матері не повернеться.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_4 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у визначеному законом порядку.

Справа розглядається за правилами глави 6 розділу ІV Цивільного-процесуального кодексу України з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11.07.2024 року було розірвано шлюб між заявником та ОСОБА_3 (а.с.6-8)

Від цього шлюбу заявник має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ч. 3 ст.160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно акту обстеження депутата Звягельської міської ради від 26.09.2024 року та витягу з реєстру територіальної громади, заявник та неповнолітня ОСОБА_2 , зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9,11,12)

Необхідність встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення відстрочки відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року

у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок,

що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, зокрема коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до додатку 5 до Порядку про проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою КМ України від 16.05.2024 року № 560, документи, що підтверджують право на відстрочку за п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію є, зокрема документи, які підтверджують, що особа самостійно виховує та утримує дитину (рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини або витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України).

Аналіз зазначених норм права, дає підстави дійти висновку, що однією з підстав для отримання відстрочки від мобілізації є факт самостійного виховання дитини, якій може бути встановлений лише судом. При цьому законодавець визначив встановлення такого факту окремим судовим рішенням.

Відповідно до положень статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_2 пояснила, що з мамою не спілкується та не бажає цього.

Згідно висновку за результатами психологічного дослідження від 11.09.2024 року, неповнолітній ОСОБА_2 має бути забезпечено відсутність контакту з матір`ю до досягнення повноліття, що це надасть можливість дитині нормально розвиватись до стабільного дорослого стану, кола вона зможе приймати рішення самостійно та бути невразливою при можливому контакті з матір`ю при самостійному прийнятті рішення щодо спілкування з нею. В іншому разі досягнення стабільного дорослого стану малоймовірно, може ще сильніше травмувати дитину, що приведе до порушень її психологічного та фізичного здоров`я, проектування проблем дитинства на своє доросле життя, неспроможності завести сім`ю, стати матір`ю у зв`язку зі страхом за свою дитину, недовіри до людей та світу в цілому.

Отже, з встановлених обставин вбачається, що в конкретній життєвій ситуації, яка виникла внаслідок конфлікту між неповнолітньою донькою та матір`ю, заявник зобов`язаний самостійно займатися вихованням та утриманням дитини.

Суд приймає до уваги досліджені у справі докази та приходить до висновку, що вони містять інформацію щодо предмету доказування, з них можливо встановити дійсні обставини справи та дійти висновку про наявність обставин справи.

Виходячи з встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що заявник дійсно самостійно виховує та здійснює утримання неповнолітньої доньки, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 247, 265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_4 про встановлення юридичного факту - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , самостійно виховує та здійснює утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено - 15.11.2024 року.

Головуючий