Справа № 456/4875/24
Провадження № 2-о/456/288/2024
УХВАЛА

іменем України

10 грудня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрий справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник ОСОБА_1 просить встановити факт, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на його, як батька, самостійному вихованні та утриманні.

В судове засідання на 12.11.2024 року та 10.12.2024 року викликалася заявник, який в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином був повідомлений, та не надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву про встановлення факту, що має юридичне значенняслід залишити без розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, ВПВС в постанові від 11.09.2024 у справі № 201/5972/22 констатувала, що існує два порядки (способи) встановлення фактів, що мають юридичне значення, - позасудовий і судовий, які за своїм змістом є взаємовиключними.

У справі, яка була предметом перегляду, заявник просив встановити факт самостійного виховання дитини.

Водночас, оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

Також встановлення факту самостійного виховання дитини може мати негативні наслідки для матері дитини.

З огляду на зазначене, вбачається, що у справі наявний спір про право - зокрема, спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування.

Отже, така заява про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні.

Враховуючи вищенаведене,суд вважає необхідним залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Головуючий суддя С. С. Сас