Справа № 274/7603/24 Провадження № 2-н/0274/1218/24
УХВАЛА

іменем України

10.10.2024 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., розглянувши заяву МКВЖРЕП №7 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з управління багатоквартирним будинком з ОСОБА_1 у розмірі 4514,84 грн.

Відповідно до положень ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Розглянувши подану до суду заяву з додатками суд приходить до висновку, що видати судовий наказ за заявленими вимогами не видається можливим, оскільки наданий суду розрахунок заборгованості ОСОБА_1 не є безспірним.

Так, з доданої до заяви про видачу судового наказу довідці розрахунку заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком убачається, що споживач ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 по особовому рахунку НОМЕР_1 мав заборгованість станом на серпень 2024 року у розмірі 10108,06 грн; у графі розрахунку "разом" зазначено 4490,97 грн.

Стягувач заявляє вимогу стягнути з боржника заборгованість у розмірі 4514,84 грн не навівши детальний розрахунок.

Підставою для відмови у видачі судового наказу суддя вказує п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, а саме подання заяви стягувачем з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, а конкретно - відсутність належних доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, що передбачено п. 5 ч. 3 ст. 163 ЦПК України.

Частиною 3 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказаного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 65 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 27, 161-162, 165-167, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою МКВЖРЕП №7 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 .

Відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА