Єдиний унікальний номер 741/2293/24
Провадження № 2/741/627/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 листопада 2024 року суддя Носівського районного суду Чернігівської області Ляшко Р.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Носівської територіальної громади в особі Носівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мохир Д.В. звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до Носівської територіальної громади в особі Носівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя приходить до висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, всупереч вказаним вимогам, представник позивача адвокат Мохир Д.В., звертаючись до суду з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування за законом, не зазначає до якої черги спадкоємців відноситься позивач ОСОБА_1 і не вказує про наявність чи відсутність інших спадкоємців та чи прийняли такі спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Разом з тим, представником позивача не підтверджено належними доказами ту обставину, що спадщина ніким не прийнята та позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

У позовній заяві представник позивача просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки загальною площею 0,45 га, а саме: земельну ділянку площею 0,2205 га, що надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:2214, яка розташована за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, село Володькова Дівиця, та земельну ділянка площею 0,2300 га, що надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:2243, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які на підставі державного акту серії IV-ЧН № 047747, виданого 22 травня 2000 року, належали ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, з копії плану зовнішніх меж земельної ділянки, який додано до матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка АДРЕСА_2 ) має площу 0,23 га, а земельна ділянка № 2 - 0,22 га.

В обгрунтування позову представник позивача вказує, що у зв`язку з тим, що в державному акті на право приватної власності допущено помилку в даті, а саме: державний акт на право приватної власності на землю, серії IV-ЧН № 047747, зареєстровано 22 травня 2000 року, а рішення № 33 виконкому Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області, на підставі якого ОСОБА_2 передано у власність земельні ділянки площею 0,45 га, прийнято 23 травня 2000 року, тобто після реєстрації правовстановлюючого документа, тому позивач вимушений звернутися до суду.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згдно зі ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

У п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 указано, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До позовної заяви не додано доказів, що підтвердили б родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем, тобто доказів, що позивач є онуком померлого.

Отже, в позовній заяві не чітко викладені обставини, якими представник позивача обґрунтовує позовні вимоги, не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини та відповідно не долучені такі до позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, позивачу необхідно:

- уточнити зміст позовних вимог;

- зазначити до якої черги спадкоємців відноситься ОСОБА_1 ;

- вказати про наявність чи відсутність інших спадкоємців та чи прийняли такі спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ;

- підтвердити належними доказами обставину, що спадщина ніким не прийнята та позивач є єдиним спадкоємцем після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ;

- надати суду копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 , довідку про місце реєстрації та проживання ОСОБА_2 станом на 12 травня 2022 року;

- надати оригінал квитанції про сплату судового збору відновідно до змісту завлених вимог.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків та поданням позовної заяви в новій редакції з її копією для учасників справи.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Носівської територіальної громади в особі Носівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних в ній недоліків.

У разі, якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.С. Ляшко