ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 684/601/23

Провадження № 22-ц/4820/911/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області в складі судді Гринчук С.М. від 15 лютого 2024 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», звертаючись до суду з цим позовом до відповідача, вказував, що 19.07.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2153166 в електронній формі за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечено клієнту через вебсайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході в особистий кабінет, шляхом введення одноразового ідентифікатора направленого товариством на мобільний телефон клієнта.

Відповідно до умов договору кредитодавець надав відповідачу кредитні кошти 7800 грн. у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти, які надані відповідачем кредитору.

27.06.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27062022, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передав ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «Лінеура Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №27062022 від 27.06.2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у сумі 25584 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7800 грн., заборгованість за процентами 17784 грн.

Окрім того, 08.02.2021 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №S01.00212.007563460.

07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №S01.00212.007563460 від 08.02.2021 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату.

Відповідно до реєстру боржників №1 до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №S01.00212.007563460 від 08.02.2021 року набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у сумі 45301,68 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 29633,99 грн., заборгованість за процентами 5,69 грн., заборгованість за комісіями 15662 грн.

Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконав та не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки первинних кредиторів, ні на рахунки позивача.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №2153166 від 19.07.2021 року у сумі 25584 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7800 грн., заборгованість за процентами 17784 грн.; кредитним договором №S01.00212.007563460 від 08.02.2021 року у сумі 45301,68 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 29633,99 грн., заборгованість за процентами 5,69 грн., заборгованість за комісіями 15662 грн., та судові витрати.

Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 15.02.2024 року задоволено частково позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:

- за кредитним договором №2153166 від 19.07.2021 року у розмірі 25584 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 7800 грн., заборгованість за відсотками 17784 грн.;

- за кредитним договором №S01.00212.007563460 від 08.02.2021 року у розмірі 29639,68 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 29633,99 грн., заборгованість за відсотками 05,69 грн.,

а всього - 55223,68 грн.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2090,83 грн. сплаченого позивачем судового збору.

Відмовлено в задоволенні іншої частини позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині задоволення позову скасувати як незаконне, а в позові відмовити повністю. Апелянт зазначає, що кредитні договори № 2153166 від 19.07.2021 року та № S01.00212.007563460 від 08.02.2021 року він не підписував та не отримував кошти згідно вказаних договорів. Позивачем не надано доказів на підтвердження цих обставин.

Судом не враховано, що подані розрахунки заборгованості за кредитними договорами є некоректними не містять даних про період, за який нараховано відсотки. У справі відсутні розрахунки заборгованості за період з 19.07.2021 року по 27.06.2022 року та за період з 08.02.2021 року по 07.07.2023 року, а тому апелянт позбавлений можливості перевірити порядок нарахування відсотків та спростувати правильність їх нарахування.

Згідно п. 5.1 договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року, права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п. 4.1 цього договору. Проте в п. 4.1 договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року не відображена сума фінансування, а тому платіжна інструкція від 11.07.2023 року не може підтверджувати виконання п. 4.1 договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року та не підтверджено отримання ним права вимоги від АТ «Ідея Банк» по кредитному договору № S01.00212.007563460 від 08.02.2021 року. Тому у позивача відсутнє право на стягнення коштів за вказаним кредитним договором, що є самостійною підставою для відмови у позові.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Надані суду докази є допустимими та достатніми для підтвердження факту укладення кредитних договорів між відповідачем та первісними кредиторами, перерахування коштів на рахунок відповідача та розміру заборгованості відповідача.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норми матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Так, судом встановлено, що 19.07.2021 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Лінеура Україна» договір №2153166 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Х439» (19.07.2021 о 16:59:53), відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним та виконати обов`язки передбачені договором (пункт 1.2 Договору).

Сума кредиту становить 7800 грн. (п. 1.2 Договору). Строк кредиту 30 днів (п. 1.3 Договору). Кредит надається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на реквізити платіжної карти № НОМЕР_1 , або іншої платіжної карти клієнта, реквізити якої надані клієнтом (п. 2.1 Договору). Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1 договору. Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (п. п. 2.4, 2.5 Договору).

Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.4 Договору). Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п. 4.1 договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація відповідно до п.4.2 договору (п. 1.4.1 Договору).

Кошти 7800 грн. 19.07.2021 року перераховано на платіжну карту № НОМЕР_2 , що підтверджено інформаційною довідкою від 11.01.2024 року за вих. №4003.

ТОВ «Лінеура Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта (п. 6.1.3 Договору).

18.08.2021 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Лінеура Україна» додатковий договір до Договору №2153166 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який позичальником також підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С871» (18.08.2021 року о 20:59:38), відповідно до умов якого у зв`язку з неможливістю повністю виконати зобов`язання за договором, ОСОБА_1 ініціював продовження строку користування кредитом. Додатковим договором строк користування кредитом продовжено на 30 днів, до 18.09.2021 року, процентна ставка 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення Додаткового договору 12246 грн.

Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 2153166 доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом.

27.06.2022 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27062022, відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого ТОВ «Лінеура Україна» (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, визначених у додатках до договору, про що також був складений акт прийому передачі реєстру боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022 року від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2153166 на загальну суму 25584 грн.

Згідно з розрахунком позивача заборгованість за кредитним договором №2153166 від 19.07.2021 року станом на 31.10.2023 року становить 25584 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 7800 грн., заборгованість за процентами - 17784 грн. Таку ж інформацію містить поданий позивачем 24.01.2024 року розрахунок заборгованості ТОВ «Лінеура Україна».

08.02.2021 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №S01.00212.007563460, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» надало відповідачу грошові кошти у сумі 33115 грн. строком на 48 місяців.

Сторони погодили фіксовану процентну ставку в розмірі 0.01% (п.1.3 договору).

Відповідно до п. 1.5 Договору, під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, відповідно до додатку № 1, як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Цей же пункт передбачає комісійні винагороди згідно з Тарифами.

Повернення заборгованості за договором здійснюється через вказаний у ньому рахунок відповідно до графіку, викладеного в додатку 1 до Договору (п.1.6 Договору).

Сторони дійшли згоди про те, що в Додатку №1, що є невід`ємною частиною Договору, викладено детальний розпис загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки, графік платежів з повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, сум комісійної винагороди (п.2.12 Договору).

Нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісячно, починаючи з дати видачі кредиту (п.2.5 договору).

Реальна річна процентна ставка становить 45,34950257%. Орієнтована вартість кредиту для споживача за весь строк користування (у.т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) на момент укладення договору складає 64753,27 грн. Пунктом 5 Додатку №1 до Договору визначено порядок повернення кредиту тіла кредиту, відсотків та комісії.

Згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором №S01.00212.007563460 за період з 08.02.2021 року до 07.07.2023 року вбачається видача кредиту в сумі 33115 грн. Відповідач користувався кредитними коштами, частково погашав заборгованість.

07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передав (відступив) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Загальна суму фінансування згідно договору (реєстру боржників, додаток №1, що підлягає перерахуванню становить 45301,68 грн.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, в тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №S01.00212.007563460.

Згідно з розрахунком позивача заборгованість за кредитним договором №S01.00212.007563460 від 08.02.2021 року становить 45301,68 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 29633,99 грн., заборгованість за відсотками 05,69 грн., заборгованість за комісіями 15662 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем, яка за договором №2153166 від 19.07.2021 року складає 25584 грн., за кредитним договором №S01.00212.007563460 від 08.02.2021 року - 29633,99 грн., тому ця заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Рішення в частині відмови у позові щодо стягнення комісії за кредитним договором №S01.00212.007563460 від 08.02.2021 року не оскаржується апелянтом, а отже, не переглядається в апеляційному порядку.

З висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову не можна погодитися повністю, зважаючи на таке.

Так, відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно з частиною 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З врахуванням досліджених доказів суд першої інстанції правильно констатував доведеність факту укладення вказаних кредитних договорів відповідачем, невиконання ним своїх зобов`язань щодо повернення отриманих коштів та наявність у нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув право вимоги за вказаними кредитними договорами.

Так, за змістом кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 . Кошти 7800 грн. 19.07.2021 року перераховано на платіжну карту апелянта № НОМЕР_2 , що підтверджено інформаційною довідкою від 11.01.2024 року №4003.

Апелянт не спростував інформацію про перерахування йому коштів за цим договором, не вказав про неналежність йому вказаної банківської карти тощо.

Як вбачається зі змісту кредитного договору № S01.00212.007563460 від 08.02.2021 року, укладеного ОСОБА_1 та АТ «Ідеа Банк» (договір, а також паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту, копії ID- карти ОСОБА_1 та копія карти платника податків на ім`я ОСОБА_1 підписані відповідачем), договір укладався з метою придбання товару в кредит. Відповідно до пунктів 1.1-1.7 кредитного договору банк надає позичальнику кредит в сумі 33115 грн. строком на 48 місяців, під фіксовану процентну ставку 0.01% річних. Позичальник доручає банку переказати в безготівковій формі кредитні кошти за реквізитами: ФОП ОСОБА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 на визначений банківський рахунок (п.1.3 договору).

Апелянт всупереч ст.ст. 12, 81 ЦПК України не надав доказів невиконання банком своїх зобов`язань за договором і неотримання ним товару, оформленого в кредит.

Відтак суд першої інстанції правильно встановив факт укладення відповідачем електронного кредитного договору № 2153166 від 19.07.2021 року з фінансовою установою ТОВ «Лінеура Україна», кредитного договору № S01.00212.007563460 від 08.02.2021 року з АТ «Ідеа Банк» та отримання ним коштів за цими кредитними договорами і обґрунтовано стягнув заборгованість за тілом обох кредитів.

Разом з тим, суд першої інстанції не дав належної оцінки представленим доказам щодо нарахованих процентів за користування кредитами.

Згідно з пунктом 1.3 кредитного договору № 2153166 від 19.07.2021 року з ТОВ «Лінеура Україна» строк кредиту - 30 днів. Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.4 Договору). Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п. 4.1 договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація відповідно до п.4.2 договору (п. 1.4.1 Договору).

Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1 Договору).

Пунктом 4.2 договору визначено порядок автопролонгації строку кредиту.

Сторони домовилися, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту у відповідності до п.4.1.1 - 4.1.6 договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту (п. 4.2.1 Договору).

Клієнт, підписуючи договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 договору) ще на 15 днів (п.4.2.2. Договору).

Сторони погодили, що за користування кредитом в період автопролонгації нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою у відповідності до п.1.5.1. договору (п. 4.2.3 Договору).

Загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів. Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120 днів, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав (п.4.2.5 Договору).

Наявний у справі розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2153166 від 19.07.2021 року за період з 19.07.2021 року станом на 27.06.2022 року зроблено за 344 дні, що суперечить пункту 4.2.5 договору, за яким загальна кількість автопролонгацій за цим договором не може бути більшою за 120 календарних днів.

Відтак вказаний розрахунок (а.с. 109), за яким заборгованість по процентах складає 17784 грн., не є допустимим доказом на підтвердження цієї обставини.

В свою чергу матеріали справи не містять інших достатніх та допустимих доказів на підтвердження розміру боргу по процентах за користування кредитом за цим договором.

У справі також відсутні докази щодо розміру заборгованості по процентах в сумі 5,13 грн. за кредитним договором № S01.00212.007563460 від 08.02.2021 року з АТ «Ідеа Банк». Довідка-розрахунок (ас.118) фактично є довідкою про розмір боргу і не містить розрахунку вказаної заборгованості по процентах. Наявна виписка про рух коштів (а.с.119) також не містить розрахунку вказаної заборгованості по процентах, проте з врахуванням даних про часткову сплату тіла кредиту підтверджує розмір основного боргу 29633,99 грн.

Відтак позивач не довів достатніми та допустимими доказами розмір боргу по процентах в сумі 5,13 грн. за кредитним договором № S01.00212.007563460 від 08.02.2021 року з АТ «Ідеа Банк».

Отже, в позові в частині стягнення процентів за користування кредитами слід відмовити.

Посилання апелянта на відсутність у позивача права на стягнення коштів за кредитним договором № S01.00212.007563460 від 08.02.2021 року є безпідставним. В поданій копії договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року дійсно приховано ціну договору, при цьому платіжною інструкцією № 19913 від 11.07.2023 року позивачем сплачено 15300000 грн. за цим договором АТ «Ідея Банк». Вказаний договір є чинним, не розірваний з підстав його невиконання Фактором, що цілком спростовує ці доводи апелянта.

З врахуванням наведеного оскаржуване рішення в частині задоволення позову слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 7800 грн. заборгованості за кредитним договором №2153166 від 19.07.2021 року та в розмірі 29633,99 грн. заборгованості за кредитним договором № S01.00212.007563460 від 08.02.2021 року. В задоволенні решти вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК пропорційно до задоволеної частини позову (52,81%) підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська організація з повернення боргів» понесені позивачем судові витрати в сумі 1417,42 грн.

Водночас пропорційно до задоволеної частини апеляційної скарги з ТОВ «ФК «Європейська організація з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені витрати за подачу апеляційної скарги (67,79 %) в розмірі 2729,23 грн.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Відтак підлягає стягненню з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 різниця у понесених судових витратах, що підлягають відшкодуванню на користь обох сторін, в сумі 1311,81 грн. (2729,23 грн. 1417,42 грн.).

Тому рішення в частині розподілу судових витрат слід змінити.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2024 року в частині задоволення позову скасувати та ухвалити нове судове рішення, в частині судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, 4) 7800 грн. заборгованості за кредитним договором №2153166 від 19.07.2021 року та 29633,99 грн. заборгованості за кредитним договором № S01.00212.007563460 від 08.02.2021 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, 4) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 1311,81 грн. понесених судових витрат.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 червня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк