11.11.2024 Єдиний унікальний номер 205/7844/13-ц
Провадження № 4-с/205/28/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Бізяєвої Н.О., за участі секретаря судового засідання Акіменко А.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Присенко Олени Георгіївни, про застосування процесуального примусу у зв`язку зі зловживанням процесуальними правами у справі за скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_2 , державний виконавець Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Руслани Русланівни, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_2 , державний виконавець Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Руслани Русланівни, в якій просив: визнати неправомірними дії державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відносно виконання виконавчого листа № 2/205/2549/13 від 09.12.2013 та розрахунку заборгованості з вересня 2013 року; зобов`язати державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) провести перевірку сплачених аліментів та зробити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєвої Н.О. від 26 квітня 2024 року відкрито провадження за скаргою та призначено судове засідання на 06 травня 2024 рік о 09:00 год.

02.05.2024 року від Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов, зареєстрований в канцелярії, відзив на скаргу.

ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , через систему «Електронний суд» звернувся 07 вересня 2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із зареєстрованою в канцелярії суду 09 вересня 2024 року заявою про уточнення та доповнення вимог скарги, якій просить суд: визнати дії державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Р.Р. по здійсненню розрахунку розміру по заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 72627792 неправомірними; зобов`язати державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Р.Р. здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження № 72627792, виключивши суми заборгованості по аліментам за період з вересня 2013 р. по січень 2019 р.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2024 року прийнято до розгляду заяву про уточнення та доповнення вимог скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_2 , державний виконавець Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Руслани Русланівни, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинення певних дій і подальший розгляд справи визначено здійснювати з урахуванням уточненої скарги, судове засідання по справі відкладено на 11.11.2024 рік о 10:00 год.

В судове засідання 11.11.2024 року адвокатом Присенко О.Г., яка діє в інтересах скаржника ОСОБА_1 подана до суду заява, зареєстрована в канцелярії, в якій просить застосувати до заінтересованої особи: ОСОБА_4 та її представника заходи процесуального примусу з метою спонукання осіб до виконання процесуальних обов`язків та припинення зловживання процесуальними правами та обов`язками учасника судового процесу.

В обґрунтування заяви, сторона скаржника зазначає, що з моменту відкриття провадження, ОСОБА_4 та її представник не брали участі у судовому розгляді жодного разу, а постійно подають до суду заяви про відкладення, які ні чим не вмотивовані та не надають доказів поважності відкладення розгляду справи, таким чином, на думку стороно скаржника, стягувач та її представник зловживають процесуальними правами, затримують процес розгляду справи.

В судове засідання стягувач: ОСОБА_5 та її представник адвокат Коваль О.В. не з`явились, надіславши до суду заяву, через систему «Електронний суд», зареєстровану в канцелярії 11.11.2024, в якій у зв`язку з оголошенням тривоги о 06:57 11.11.2024 по всій території України (інформації про загрозу ударів, запуск кинджалів) та не можливістю ОСОБА_2 , прибути в суд (1,5 години для прибуття), просить перенести судове засідання по розгляду скарги ОСОБА_1 .

Заінтересована особа: Державний виконавець Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Р.Р. в дане судове засідання не з`явився, будь-яких заяв або клопотань до суду не подав.

Суд, вирішуючи заяву сторони скаржника, дослідивши матеріали справи, (без надання оцінки наявним в них доказам по суті скарги) приходить наступного висновку.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Не дивлячись на те, що завдання правильного і своєчасного розгляду і вирішення цивільної справи ставиться не перед сторонами процесу, а перед органом судової влади, вказана обставина жодною мірою не виправдовує поведінку осіб, що беруть участь в справі, направлене на те, що умисне перешкодило досягнення органом судової влади вказаних завдань.

Особи, що беруть участь в справі, не мають прямого юридичного обов`язку сприяти суду в правильному і своєчасному розгляді і вирішенні цивільної справи, проте зобов`язані утримуватися від дій, здатних перешкоджати досягненню названих завдань.

Ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

Проблеми, пов`язані із недобросовісним виконання своїх процесуальних обов`язків та зловживанням процесуальним правом, можуть ущемити право кожного на судовий розгляд протягом розумного строку, що захищається гарантіями статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами.

Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу.

Критеріями добросовісної поведінки учасників процесуальних правовідносин є здійснення прав і обов`язків у відповідності до норм процесуального законодавства; усвідомлення сутності процесуальних правовідносин як відносин, що виникли з метою здійснення правосуддя у цивільній справі; відмова від реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків з метою зловживання ними.

Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживання процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Проте чинний ЦПК України не містить визначення цього поняття, а визначає у ст. 44 лише перелік дій, які можуть трактуватися суддею або колегією суддів за суб`єктивною чи об`єктивною думкою в кожному конкретному випадку як зловживання процесуальними правами.

Відповідно до позиції КЦС ВС, викладеної в Ухвалі від 13 жовтня 2021 по справі № 707/1491/21 зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства.

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Частиною 1 статті 144 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі «Миролюбов та інші проти Латвії» (рішення від 15 вересня 2009 року), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до Суду, порушує встановлений порядок роботи Суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому Суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

Верховний Суд, визнаючи певні дії учасників процесу зловживанням процесуальними правами, часто зазначає, що ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на введення суду в оману, затягування розгляду справи, створення перешкод опоненту.

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій. Притягнення особи до відповідальності за процесуальні зловживання повинно ґрунтуватися на доказах її вини. Факти процесуальних зловживань можна віднести до фактів, що доказуються в режимі процесуальних фактів, які включаються у загальний або локальний предмет доказування у справі. З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.

Саме цей критерій є основним для кваліфікації дій особи як зловживання правами.

Статтею 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи у судовому засіданні в межах встановленого цим кодексом строку у випадках: 1) неявка у судове засідання учасника справи щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про прочини неявки, які судом визнано поважними.

У свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, утриматися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

24 лютого 2022 року Законом України затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан терміном на 30 діб, який на сьогодні продовжено.

Поважність причин неявки сторони в суд є оціночною категорією, яка вирішується судом в кожному конкретному випадку.

Причиною неявки в судове засідання 06.05.2024 о 09:00 год. адвокат Коваль О.В., яка діє в інтересах стягувача ОСОБА_6 у поданій заяві, зареєстрованій в канцелярії 03.05.2024, у тому числі про відкладення судового засідання, зазначила на зайнятість представника у іншому суді по кримінальному провадженню.

Судове засідання у даній справі було відкладено на 27.05.2024 рік о 14:00 год.

В судове засідання 27.05.2024 о 14:00 год. сторона стягувача не з`явились, від адвоката Коваль О.В. надійшла заява, через систему «Електронний суд» зареєстрована в канцелярії, в якій зазначаючи на її участь 27.05.2024 о 14:30 у судовому засіданні в Дніпровському районному суду м. Дніпропетровська по кримінальному провадженню, просила перенести судове засідання по розгляду скарги. При цьому, доказів на підтвердження посилань зазначених причин відкладення, адвокатом не було подано до заяви.

Судове засідання у даній справі було відкладено на 22.07.2024 рік о 09:00 год.

В судове засідання 22.07.2024 о 09:00 год. сторона стягувача не з`явились, від адвоката Коваль О.В. надійшла заява, через систему «Електронний суд» зареєстрована в канцелярії, в якій зазначаючи на перебуванні у відпустці з 01.07.2024 по 31.07.2024 просила перенести судове засідання по розгляду скарги призначене на 22.07.2024 рік о 10:00 год.

Судове засідання було відкладено на 23.09.2024 о 14:00 год.

В судове засідання 23.09.2024 о 14:00 год. сторона стягувача не з`явились, від адвоката Коваль О.В. надійшла заява, зареєстрована в канцелярії 19.09.2024, в якій зазначаючи на її участі у судових засіданнях 23.09.2024 о 13:00 год. по кримінальним провадженням в Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська просила перенести судове засідання по розгляду даної скарги.

При цьому, слід зазначити, що доказів на підтвердження перебування представника у офіційній відпустці в період з 01.07.2024 по 31.07.2024, про зайнятість 27.05.2024 у судовому засіданні в Дніпровському районному суду м. Дніпропетровська по кримінальному провадженню, 06.05.2024 в судовому засіданні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська - представником стягувача до суду не було подано.

Також, у дане судове засідання 11.11.2024 року о 10:00 год., представником стягувача адвокатом Коваль О.В. знову подана заява про перенесення судового засідання та як причиною зазначено оголошення тривоги о 06:57 по всій території України та тривалий час для прибуття до суду

Однак, слід зауважити, що в разі неможливості безпосередньої участі представника стягувача у приміщенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, остання мала можливість скористатися правом визначеним ст. 212 ЦПК України, щодо її участі у розгляді даної справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, однак таких заяв чи клопотань до суду від представника не надходило.

Крім того, самою стягувачкою: ОСОБА_5 , до суду не подавалось будь-яких заяв або клопотань про поважність причин неможливість її особистої участі у судових засіданнях у даній справі, а згідно доданого її представником ОСОБА_7 копії договору від 30.04.2024, у відомостях «Клієнт» адресою ОСОБА_4 значиться АДРЕСА_1 , як-то і не подавалось заяв або клопотань, в разі неможливості безпосередньої участі у розгляді справи в приміщенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, скористуватися наданим ст. 212 ЦПК України, правом участі останньої у розгляді даної справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

З урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає можливим частково задовольнити заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Присенко О.Г., визнавши зловживанням процесуальними правами ОСОБА_5 та її представника адвоката Коваль О.В.

На підставі наведеного та керуючись ст. 44, 143, 223, 260, 261, 353 ЦПК України ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Присенко Олени Георгіївни, про застосування процесуального примусу у зв`язку зі зловживанням процесуальними правами задовольнити в частині зловживання процесуальними правами.

Визнати зловживання процесуальними правами ОСОБА_5 та її представника адвоката Коваль Олену Вікторівну.

В іншій частині заява задоволенню не підлягає.

Розгляд справи відкласти на 11 грудня 2024 року 10:00 год.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 15 листопада 2024 року

Суддя: Н.О. Бізяєва

.