07.10.2024 Справа № 756/9923/24
Унікальний № 756/9923/24
Провадження № 2/756/4495/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

«07» жовтня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участі секретаря - Погорелової В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, у якій просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у розмірі 6 375,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 300,00 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 27 квітня 2021 року у м. Києві відбулась ДТП за участю автомобіля «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (відповідач).

Цивільно-правова відповідальність відповідача станом на день ДТП була застрахована у ТДВ «Страхова група «ОБЕРІГ».

За завдану внаслідок ДТП відповідачем шкоду ТДВ «Страхова група «ОБЕРІГ» сплатило на користь страховика потерпілої особи страхове відшкодування у розмірі 12 750,00 грн.

Позивач звертає увагу, що страхувальник самостійно без участі його представників уклав електронний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-201922455 щодо транспортного засобу «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 . Однак, при укладенні договору відповідачем було невірно зазначено тип транспортного засобу (К1) та застосовано коригуючий коефіцієнт лише - К1=1.18, у той час як транспортний засіб «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , відноситься до типу «АВТОБУС», тип кузова «МІКРОАВТОБУС», коригуючий коефіцієнт якого - К1=2.55.

Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, а також здійснення виплати страхового відшкодування, керуючись положеннями п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач уважає правильним стягнути з відповідача на свою користь 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, що складає 6 375,00 грн.

15 серпня 2024 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва відкрито спрощене позовне провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує.

У судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між позивачем ТДВ «Страхова група «ОБЕРІГ» та власником автомобіля «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , у електронному вигляді було укладено Договір (поліс) № ЕР-201922455 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого позивач зобов`язувався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Прообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При укладенні договору страхувальником було невірно зазначено тип транспортного засобу (К1) та застосовано коригуючий коефіцієнт лише - К1=1.18, у той час як транспортний засіб «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , відноситься до типу «АВТОБУС», тип кузова «МІКРОАВТОБУС», коригуючий коефіцієнт якого - К1=2.55, що підтверджується відповіддю Головного сервісного центру МВС.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.2021 по справі № 756/9715/21 установлено, що 27 квітня 2021 року у м. Києві відбулась ДТП за участю автомобіля «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (відповідач), внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 . Згідно зазначеної постанови відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до Страхового акту від 18.05.2022, розмір страхового відшкодування пошкодженому автомобілю «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 , склав 12 750,00 грн.

Зазначене страхове відшкодування виплачене позивачем страховику потерпілої особи на підставі платіжного доручення від 19.05.2022 у загальному розмірі 12 750,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до п. 17.3 ст. 17 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Згідно з п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

З урахуванням вищенаведених положень законодавства суд уважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 50 % витрат, які пов`язані зі сплатою страхового відшкодування, що складає 6 375,00 грн.

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

У частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 300,00 грн суд уважає необхідним зазначити наступне.

При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати у сумі 7 300,00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим представником обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для нього, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 4-5, 12-13, 133, 137, 141, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» (; адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, 14) 50 % витрат пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування у розмірі 6 375 (шість тисяч триста сімдесят п`ять) гривень 00 копійок, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок та судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

У іншій частині судових витрат - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя, - І.В. Белоконна