Справа № 489/1412/24
Провадження № 2/489/1034/24
РІШЕННЯ

Іменем України

07 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання ТищенкоД.О.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Луконіної Н.В.,

відповідача ОСОБА_2 , його представника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

В лютому 2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Луконіну Н.В. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивувала тим, що 05.10.2007 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . В період перебування у шлюбі сторони за спільні кошти придбали житловий будинок АДРЕСА_1 , який на час укладання договору купівлі-продажу мав загальну площу 14,4 кв.м., житлову - 11 кв.м., складався з житлового буд. Літ. А, літньої кухні літ. Б, сараїв, споруд, огорож. В подальшому будинок було реконструйовано, але в експлуатацію у встановленому законом порядку не введено. Після припинення фактичних подружніх відноси, сторони не дійшли згоди щодо поділу спільно нажитого майна та виділу частки кожного з них через неприязні відносини, що склались між ними. Відповідач створює перешкоди ОСОБА_1 у користуванні спільною сумісною власністю, в зв`язку з чим позивач змушена звернутись до суду із даним позовом.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд:

визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового буд. АДРЕСА_1 , в порядку поділу спільного майна подружжя;

встановити порядок спільного користування сторонами житловим буд. АДРЕСА_1 ;

здійснити розподіл судових витрат.

Також позивач просила суд на стадії підготовчого провадження у справі призначити судову будівельно-технічну експертизу для визначення варіантів спільного користування спірним житловим будинком сторонами.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.03.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження у справі; витребувано у КП «ММБТІ» технічну документацію (інвентарну справу) на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Витребувані відомості надійшли на адресу суду 21.03.2024.

Ухвалою суду від 04.04.2024 задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 , з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який належить на праві власності ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2015.

04.04.2024 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Долгової Л.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

09.05.2024 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Луконіної Н.В. надійшло клопотання про витребування доказів, в якому вона просила: витребувати з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС): інформацію про зареєстровані транспортні засоби за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у період з 05.10.2004 до теперішній час, із зазначенням дати, номеру реєстрації, відомостей про транспортні засоби, а також копій документів, що підтверджують право власності ОСОБА_2 на зареєстровані на його ім`я транспортні засоби; інформацію про відчужені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у період з 05.10.2004 по теперішній час, транспортні засоби із зазначенням дати, а також копії документів, що підтверджують факт відчуження транспортних засобів.

Ухвалою суду від 10.05.2024 вказане клопотання задоволено.

03.06.2024 з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях на адресу суду надійшли витребувані відомості (а.с.173-174).

28.06.2024 від представника позивача адвоката Луконіної Н.В. надійшли дві заяви: 1) про залишення позову без розгляду в частині вимоги про встановлення порядку користування сторонами спірним житловим будинком та не підтримання клопотання про призначення судом будівельно-технічної експертизи; 2) про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача в порядку поділу спільного майна подружжя компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля PEUGEOT 807, 2003 р.в., номерний знак НОМЕР_2 , який був спільною сумісною власністю подружжя та відчужений без згоди позивача у сумі 40 000,00 грн.

Ухвалою суду від 06.08.2024 прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_4 від 28.06.2024; позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в частині вимог про встановлення порядку спільного користування сторонами житловим будинком АДРЕСА_1 - залишено без розгляду.

15.08.2024 від представника відповідача адвоката Долгової Л.В. надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог, згідно якого представник позивача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на недоведення позивачем факту використання ОСОБА_2 спільних коштів від відчуження автомобіля PEUGEOT 807 не в інтересах сім`ї.

16.08.2024 від представника позивача ОСОБА_4 надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник наполягала на неотриманні позивачем коштів від продажу вказаного автомобіля та наполягала на задоволенні позову.

Ухвалою суду від 10.09.2024 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Луконіна Н.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, уточнивши, що зазначення в прохальній частині позову номеру будинку як 40/1 замість вірного 40, є технічною помилкою.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Долгова Л.В. в судовому засіданні позов визнали частково, зокрема не заперечували проти визнання за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , та просили відмовити у частині вимог про стягнення компенсації вартості 1/2 частини автомобіля PEUGEOT 807, 2003 р.в., номерний знак НОМЕР_2 , у сумі 40 000,00 грн.

Суд, вислухавши пояснення відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини, дійшов наступного.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2007, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 20). Станом на час розгляду справи шлюб між сторонами розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.05.2024, яке набрало законної сили 30.06.2024.

В період перебування у шлюбі, а саме 20.05.2020, сторони придбали за договором купівлі-продажу житловий будинок АДРЕСА_1 . Покупцем за даним договором є ОСОБА_2 . Договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ємельяновою О.В., зареєстровано в реєстрі за № 327 (а.с. 84-87).

Аналогічна інформація міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При укладенні вказаного договору приватний нотаріус посвідчила заяву ОСОБА_1 , якою остання надала згоду на укладення цього договору, зазначивши, що кошти, які витрачають на придбання вказаного будинку є спільною сумісною власністю сторін (а.с.100).

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_2 на підставах, не заборонених законом, в період шлюбу набув право власності житловий будинок АДРЕСА_1 .

Також згідно інформації Регіонального Сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27.06.2017 року по час надання відповіді зареєстровано автомобіль ВАЗ 21070, д/н НОМЕР_4 , який не є предметом даного позову, та з 23.05 2022 по 06.02.2024 був зареєстрований транспортний засіб марки PEUGEOT 807, 2003 року випуску, д/н НОМЕР_2 , який 06.02.20.24 перереєстровано на гр. ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу (а.с.173 зворот).

Згідно копії вказаного договору купівлі-продажу за домовленістю сторін цього договору вартість проданого автомобілі склала 80 000,00 грн. (а.с.174).

За статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно частини першої, другої статті 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Тобто майно, набуде подружжям під час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя навіть у разі здійснення державної реєстрації на ім`я лише одного з них.

Відповідно до частини першої статті 69, частини першої статті 70 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, то належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу; у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 572 ЦК України.

У разі неподільності речі, або якщо ці речі не можуть бути поділені між подружжям відповідно до їх частки, а згода щодо сплати/отримання компенсації відсутня, суд визначає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності (пункт 25 постанови Пленуму ВСУ №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»).

Відповідно до статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності, є спільною сумісною власністю.

Враховуючи зазначені норми, суд робить висновок, що житловий будинок АДРЕСА_1 , є об`єктом права спільної сумісної власності сторін.

Статтею 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно статтею 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Домовленості між співвласниками щодо розміру часток вказаної нерухомості не існує, отже ці частки є рівними.

За такого, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про поділ спірного будинку підлягає частковому задоволенню, враховуючи, що він був придбаний сторонами під час перебування у шлюбі, між сторонами відсутній шлюбний договір, будь-яка домовленість про розподіл майна, а спірна нерухомість є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. А саме необхідно визнати житловий будинок АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та в порядку поділу спільного майна визнати за позивачем право власності на 1/2 частку цього будинку, припинивши право власності відповідача на таку 1/2 частку.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації вартості 1/2 частки автомобіля PEUGEOT 807, срібного кольору, 2003 року випуску, д/н НОМЕР_2 , у сумі 40 000,00 грн., що був 06.02.2024 позивачем за 80 000,00 грн., то такі вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою.

У судовому засіданні 07.10.2024 року судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , продавши спірний автомобіль гр. ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.2024, не передав половину отриманих від продажу коштів ОСОБА_1 .

Згідно пояснень відповідача, наданих у суді 07.10.2024 він використав ці кошти, додавши свої кошти, для повернення боргу своїй хрещеній ОСОБА_6 у розмірі 30 000,00 грн. та товаришу з роботи ОСОБА_7 у розмірі 60,000,00 грн., які подружжя нібито брало у борг у цих осіб для придбання автомобіля PEUGEOT 807, срібного кольору, 2003 року випуску, д/н НОМЕР_2 . Однак доказів цього суду не надав, розписок про тримання коштів у борг від цих осіб або щодо їх повернення не пред`явив.

Отримання вказаних коштів позивачем заперечувала і її представник, пояснивши, що на той час у подружжя ОСОБА_8 мало суперечки, які призвели до подальшого розірвання шлюбу.

Враховуючи те, що автомобіль марки PEUGEOT 807, срібного кольору, 2003 року випуску, д/н НОМЕР_2 , був придбаний сторонами в період шлюбу, він був спільною сумісною власністю сторін, який проданий ОСОБА_2 без згоди позивача та без передачі ОСОБА_1 половини отриманих від продажу коштів, то суд вважає, що він має бути поділений між сторонами в порядку поділу спільного майна подружжя шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації вартості його 1/2 частки, що складає 40 000,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи, що спір розглянутий судом та позов задоволено частково, проте клопотання сторін про скасування заходів забезпечення позову до суду не надходило, вжиті за ухвалами Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.02.2023 та 20.03.2023 заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з частиною першою статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи, що спір розглянутий судом та позов в цілому задоволено частково, проте клопотання сторін про скасування заходів забезпечення позову до суду не надходило, вжиті за ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.04.2024 заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі заяви про забезпечення позову та самого позову, у розмірі 4255,04 грн. (605,60 грн. + 3249,44 грн. + 400,00 грн.) пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна колишнього подружжя право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , припинивши право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку цього майна.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у порядку поділу майна колишнього подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу марки PEUGEOT 807, срібного кольору, 2003 року випуску, д/н НОМЕР_2 , у сумі 40 000,00 грн. (сорок тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4 255,04 грн. (чотири тисячі двісті п`ятдесят п`ять гривень 04 копійки).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 10.10.2024.

Суддя Г.А. Микульшина