Справа № 473/2276/13-ц
УХВАЛА

"28" червня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Багрін І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання

ВСТАНОВИВ

в червні 2024 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання.

В обґрунтування заяви вказано, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 серпня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість за кредитним договором № 999-00015761/1 від 25 квітня 2012 року у розмірі 12882 грн. 76 коп., а також судові витрати по справі в сумі 229 грн. 40 коп. (справа № 473/3703/14-ц).

На підставі рішення стягувач отримав виконавчі листи.

В подальшому Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області своєю ухвалою від 20 серпня 2021 року замінив первісного стягувача його правонаступником ТОВ «ФК «Фінрайт».

06 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «Фінрайт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 001/06/12, відповідно до якого заявник набув право вимоги до боржника за кредитним договором № 999-00040049/1 від 25 квітня 2012 року.

Зобов`язання за кредитним договором № 999-00015761/1 від 25 квітня 2012 року та, відповідно, рішення суду про стягнення заборгованості за цим кредитним договором боржником на користь жодного з кредиторів не виконано.

Водночас, виконавчі листи у стягувача, в органах державної виконавчої служби відсутні, що свідчить про їх втрату. В зв`язку з чим, заявник просив видати дублікат виконавчого листа по справі № 473/2276/13-ц щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Крім цього, посилаючись на те, що до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», як правонаступника, перейшли всі права та обов`язки кредитора за договором та права стягувача, заявник просив замінити його замість ТОВ «ФК «Фінрайт», як стягувача у виконавчому листі з виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 серпня 2013 року (щодо стягнення заборгованості за кредитним договором) та поновити йому строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання (зважаючи на те, що в зв`язку з запровадженням в Україні воєнного стану строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану).

Представник ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, заяву про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання підтримав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення були повідомлені.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Зокрема суд встановив, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 серпня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість за кредитним договором № 999-00015761/1 від 25 квітня 2012 року у розмірі 12882 грн. 76 коп., а також судові витрати по справі в сумі 229 грн. 40 коп. (справа № 473/3703/14-ц).

Згідно повідомлення Першого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20 червня 2024 року за №59092 виконавче провадження за обумовленим рішення суду завершено 28 жовтня 2019 року на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

В подальшому Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області своєю ухвалою від 20 серпня 2021 року замінив первісного стягувача його правонаступником ТОВ «ФК «Фінрайт».

06 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «Фінрайт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 001/06/12, відповідно до якого заявник набув право вимоги до боржника за кредитним договором № 999-00040049/1 від 25 квітня 2012 року.

Зобов`язання за кредитним договором № 999-00015761/1 від 25 квітня 2012 року та, відповідно, рішення суду про стягнення заборгованості за цим кредитним договором боржником на користь жодного з кредиторів не виконано.

Щодо вирішення вимоги про заміну стягувача

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 514 ЦК України).

Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 516 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зроблено висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене ст.55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Крім того, у вказаній постанові зазначено, що особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту п.28 ч.1 ст. 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду. На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених ст.55 ЦПК України. У цьому випадку приписи ст. 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями ст. 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі ст.55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі ч.5 ст. 442 ЦПК України.

Аналогічного висновку дотримується Верховний Суд в постанові від 27 лютого 2024 року у справі № 2-361/11 (провадження № 61-17528св23).

Суд встановив, що на момент звернення заявника до суду із вказаною заявою відсутнє відкрите виконавче провадження.

Доказів того, що вказаний договір факторингу визнаний недійним матеріали справи не містять.

За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про необхідність заміни стягувача у виконавчому листі з виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 серпня 2023 року у справі №473/2276/13-ц щодо стягненя заборгованості за кредитним договором.

Щодо вимог про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання

Згідно пункту 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Дублікат виконавчого документа може бути виданий лише у разі звернення стягувача або державного виконавця із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у в справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що оригінал виконавчого листа було втрачено.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

За п.1 ч.4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються в разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання в зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення суду, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист повернуто стягувачу 28 жовтня 2019 року, тобто передбачений Законом України «Про виконавче провадження» трирічний строк його пред`явлення до виконання спливає 28 жовтня 2022 року.

Між тим, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває донині.

Відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року та був чинним на час повернення виконавчого листа стягувачу (28 жовтня 2022 року), тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

З огляду на викладене, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання в зв`язку із введенням в Україні воєнного стану перервалися та на час розгляду заяви стягувача не спливли, а тому відсутні підстави для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись ст.ст. 55, 260, 442, 258-260,433 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого документа задовольнити.

Замінити у виконавчому листі з виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 серпня 2013 року у справі №473/2276/13-ц в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» стягувача Публічне акціонерне товариство «Імексбанк», його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (м. Київ, Солом`янська площа, будинок 2, ).

Видати дублікат виконавчого листа, виданого на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 серпня 2013 року у справі №473/2276/13-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Л.В. Лузан