Справа №399/595/24
Провадження №2/399/313/2024
11 листопада 2024 року смт Онуфріївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовом звернувся ОСОБА_1 до відповідачки ОСОБА_2 , в якому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 .
У вересні 2024 року він звернувся до державного нотаріуса Онуфріївської державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини та видачі свідоцтва. Але від нього ОСОБА_1 дізнався про неможливість прийняття спадщини через пропущення строку для подання заяви, який згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України складає 6 місяців з часу відкриття спадщини.
У встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини він не звернувся у зв`язку із тим, що йому не було відомо про існування заповіту, який ОСОБА_3 склала на його ім`я. На момент смерті спадкодавця він проживав в селищі Павлиш Олександрійського району Кіровоградської області. Хоча позивач і знав ОСОБА_3 , але давно не зустрічав останню та не знав про її місце перебування, та про її смерть.
Про вказані обставини позивачу стало відомо лише в серпні 2024 року від його батьків, які дізналися від своїх знайомих та повідомили його про її смерть і передали оригінал заповіту. Указаним заповітом ОСОБА_3 заповіла йому належне їй вищевказане майно.
Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.
Тому на основі вищезазначеного просить визначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю 2 місяці, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 09 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 28 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позов та заперечень не подавала.
Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Павлиш Олександрійського району Кіровоградської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 21 серпня 2024 року Світловодським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) /а.с. 9/.
Згідно заповіту, посвідченого 24 грудня 2014 року державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 належну їй земельну ділянку, що розташована на території Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованим в реєстрі № 120 /а.с. 8/.
У вересні 2024 року державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори Оніщенко А.А., було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом, оскільки позивачем пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини, який згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України складає 6 місяців з часу відкриття спадщини /а.с. 13/.
Витягом з реєстру територіальної громади встановлено, що, ОСОБА_1 проживає на території АДРЕСА_2 /а.с. 14/.
Довідкою від Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 588 від 21.08.2024 року повідомлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , 1952 року народження, до дня смерті проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 /а.с. 15/.
Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до частини 1 статті 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.
В силу статей 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статей 1220-1221, 1223 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.
Згідно зі статтями 1268-1270 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Натомість, судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після спливу встановленого строку.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статей 1273-1275 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.
Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом, є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.
Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.
Пропуск шестимісячного строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.
Спадкодавець ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , отже спадкоємці повинні були звернутися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини до 03.08.2019 року.
Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Як зазначалося вище, позивач ОСОБА_1 звертався до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а отже, здійснив всі дії, передбачені Цивільним кодексом України для вираження волевиявлення отримати свідоцтво про право на спадщину, проте, позивач пропустив строк звернення до нотаріуса.
На підтвердження поважності причин пропуску звернення до нотаріуса ОСОБА_4 зазначив, що не знав про наявність заповіту на його ім`я.
Верховний Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.
Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно врахувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Суд звертає уваги на те, що позивач на час смерті ОСОБА_3 про існування заповіту, складеного на його користь, дізнався після закінчення строку для прийняття спадщини, у родинних відносинах з померлою не перебував, разом не проживав.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про можливість та наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
За клопотанням позивача судові витрати слід залишити за ним.
Керуючись ст. ст.10, 11, 12,13,76-81,247,259,263-265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю Марійської АРСР Сернурський район село Казанське, додатковий строк тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Павлиш Олександрійського району Кіровоградської області.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя М.М. Лях