Справа № 216/766/24
провадження 2/216/1284/24
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

29 жовтня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Цимбалістенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кулініча О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО » (далі - позивач) звернулося до Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення 26741, 89 грн., з яких: 4 950, 00 грн. - заборгованість за кредитом, 2561, 14 грн. -заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 30.01.2021 року по 25.02.2021 року (включно), 19230, 75 грн. -заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого Кредиту (грошових коштів) за кожен день прострочення за період з 26.02.2021 року по 16.06.2021 року (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Крім того, позивач просив суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028, 00 грн.та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000, 00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 30.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA») та відповідачем був укладений Кредитний договір № 3-2, на підставі якого відповідачу були видані кредитні кошти у розмірі 4950, 00 гривень, строком на 26 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання

Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 30.01.2021 на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується чеком. 11.06.2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО » укладено Договір відступлення права вимоги №11/06/2021-Р/М-1, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 3-2від 30.01.2021 перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО», відповідно до умов якого позивач отримав право вимоги до відповідача за вказаним Кредитним договором.

У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором заборгованість відповідача станом на 24.01.2024 року становить 26741, 89 грн., з яких: 4 950, 00 грн. - заборгованість за кредитом, 2561, 14 грн. -заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 30.01.2021 року по 25.02.2021 року (включно), 19230, 75 грн. -заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого Кредиту (грошових коштів) за кожен день прострочення за період з 26.02.2021 року по 16.06.2021 року (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Крім того, позивач просив суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028, 00 грн.та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000, 00 грн.

Оскільки договірні зобов`язання відповідачем не виконуються, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» інформації, що містить банківську таємницю, а саме:

- чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) платіжну карту НОМЕР_1 ;

- надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 30.01.2021 року по 04.02.2021 року з відображенням часу зарахування коштів;

- надати інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою N НОМЕР_1 в період з 30.01.2021 року по 04.02.2021 року;

- надати інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_4 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвалою від 28 березня 2024 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області прийняв позов до розгляду та відкрив провадження у справі № 216/766/24, розгляд справи вирішив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, в порядку ст. 84 ЦПК України витребувано від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» наступну інформацію та докази:

- чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) платіжну карту НОМЕР_1 ;

- виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 30.01.2021 року по 04.02.2021 року з відображенням часу зарахування коштів;

- інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою N НОМЕР_1 в період з 30.01.2021 року по 04.02.2021 року;

- інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_4 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

03 травня 2024 року від Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» надійшла витребувана інформація.

29 жовтня 2024 року від представника позивача надійшло клопотання з проханням розглядати справу без його участі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судові засідання 27.06.2024 та 29.10.2024 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Статтею 223 ЦПК України визначені наслідки неявки учасників справи у судове засідання.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомлений належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч. 4 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Водночас, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, суд розглядає справу за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК України).

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд розглядає справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (далі - Товариство) та відповідачем (далі - Позичальник) був укладений Кредитний договір № 3-2, на підставі якого відповідачу були видані кредитні кошти у розмірі 4 950, 00 гривень, строком на 26 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

У мовами пункту 1.1. Кредитного договору передбачено, що Товариство надає Позичальникові грошові кошти у розмірі 4 950, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього Договору. Кредит надається не на споживчі цілі.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору сторони погодили наступну процентну ставку за користування Кредитом - 1, 99 % від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 726, 35 %) користування Кредитом у межах строку, визначеного в п. 1.3. цього Договору.

Згідно з п. 1.3. Кредитного договору строк надання Кредиту та строк дії Договору становить 26 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у Кредит не може становити менше 3 календарних днів. Строк надання Кредиту може бути подовжений в порядку та на умовах, визначених цим. Договором.

Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», які розміщені на сайті monetka.ua.

Умовами п. 1.5. Кредитного договору передбачено, що сукупна вартість Кредиту зазначена в Графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 1.6. Кредитного договору Товариство здійснює переказ суми Кредиту на електронний платіжний засіб № НОМЕР_1, що належить Позичальникові.

Відповідно до п. 2.4.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути Кредит та сплатити проценти за його користування.

Умовами п. 3.3. Кредитного договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення Кредиту, встановлених пунктом 1.3. Договору (з урахуванням пролонгації строку дії Договору), Позичальник сплачує Товариству плату за неправомірне користування Кредитом за процентною ставкою - 3, 5 % від суми несвоєчасно повернутого Кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1277, 50%) Кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього Договору.

У п.п. 5.2-5.2.2 Кредитного договору вказано, що Позичальник підписуючи даний договір, засвідчує, що ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом Договору, додатків до нього та Правил і зобов`язується неухильно їх дотримуватись; інформація надана Товариством, забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги за цим Договором без нав`язування її придбання.

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до ЗУ "Про електронну комерцію".

Відповідно до наданого позивачем витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.com.ua, для укладення кредитного договору сторони вчинили наступні дії у цій системі :

- 30.01.2021 року о 10:28:22 год. Створення позичальником даних по заяві на кредит;

- 30.01.2021 року о 10:28:22 год. Автоматичні перевірки по заяві;

- 30.01.2021 року о 10:28:22 год. Перевірка позичальника за даними БКІ;

- 30.01.2021 року о 10:28:22 год. Скорингова оцінка позичальника;

-30.01.2021 року о 10:33:29 год. Створено пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті Позичальника;

- 30.01.2021 року о 10:33:29 год. Позичальнику відправлено SMS повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору;

- 30.01.2021 року о 10:33:53 год. Позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний;

договір (акцепт)

- 30.01.2021 року о 10:33:53 год. Друкована форма укладеного кредитного договору надіслана Позичальнику в особистий кабінеті Позичальника для завантаження;

- 30.01.2021 року о 10:34:09 год. Кредитні кошти перераховано на картку Позичальника.

Згідно з витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.com.ua було створено анкету-заяву на кредит № 733581 від 30.01.2021, сума кредиту - 4950,00 грн., строк кредиту - 26 днів, складові частини сукупної вартості кредиту: проценти за користування кредитом - 2561, 14 грн. нараховуються за ставкою 1, 99 % відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, річна процентна ставка 726, 35 %; проценти за прострочення грошового зобов`язання - 3, 5 % за кожен день неповернення кредиту, річна процентна ставка 1277, 5 %. Позичальник - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер мобільного телефону - НОМЕР_4 , платіжна картка Позичальника, на яку має бути перерахована сума кредиту № НОМЕР_1, банк, що випустив картку - АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до довідки ТОВ «Девелопмент Інновейшинс» від 08.01.2024 № 63690, СМС-повідомлення від альфа-імені «MONETKA» з текстом «Для підтвердження згоди з умовами договору введіть 116043» було доставлено на номер НОМЕР_4 за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 30.01.2021 о 10:33:29 год.

На підставі вищевказаного Кредитного договору відповідачу були перераховані грошові кошти на електронний платіжний засіб № НОМЕР_1, у розмірі 4 950, 00 грн., що підтверджується чеком від 30.01.2021.

Відповідно до графіку розрахунків, який є додатком до Договору № 3-2 від 30.01.2021 року, відповідач мав повернути 25.02.2021 року 26741, 89 грн., з яких: 4 950, 00 грн. - заборгованість за кредитом, 2561, 14 грн. -заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 30.01.2021 року по 25.02.2021 року (включно), 19230, 75 грн. -заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого Кредиту (грошових коштів) за кожен день прострочення за період з 26.02.2021 року по 16.06.2021 року.

Згідно інформації АТ КБ «Приватбанк», наданої на виконання ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.05.2024, на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 емітовано картку № НОМЕР_1 , IBAN НОМЕР_6 , на яку 30.01.2021 року здійснено переказ коштів на суму 4 950, 00 грн.

11.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» (далі - Первісний кредитор) та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» (далі - Новий кредитор) було укладено Договір №11/06/2021-Р/М-1 про відступлення права вимоги (далі - Договір) згідно з п. 1.1. якого Первісний кредитор в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, відступає (передає), а Новий Кредитор приймає (набуває) Права грошової вимоги Первісного кредитора за Кредитним договором, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників (Позичальниками за Кредитними договорами), включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Первісному кредитору.

Відповідно до п. 1.4 Договору Новий кредитор після переходу до нього права вимоги стає кредитором за Кредитними договорами та одержує право вимагати від Боржників (Позичальників) належного виконання всіх без виключення зобов`язань за Кредитним договором, які існували та існують на момент укладення цього Договору.

За умовами п. 3.1. Договору право вимоги за Кредитними договорами вважаються відступленими з моменту підписання Акту прийому-передачі прав, що є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідач має заборгованість у розмірі 26741, 89 грн., з яких: 4 950, 00 грн. - прострочена заборгованість, 2561, 14 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим процентам, 19230,75 грн. - заборгованість по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами, згідно п. 3.3 Договору.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частина 2 ст. 1056-1 ЦК визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК унормовано, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 2 ст. 517 ЦК боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК).

Стаття 610 ЦК передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що сума заборгованості відповідача становить 26741, 89 грн., з яких: 4 950, 00 грн. - прострочена заборгованість, 2561, 14 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим процентам, 19230,75 грн. - заборгованість по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами, згідно з п. 3.3 Договору, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача вищенаведеної суми грошових коштів.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Положеннями ч. ч. 1 та 3 ст. 83 ЦПК України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України).

Разом з цим відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідач був позбавлені можливості у порядку ч. 4 ст. 83 ЦПК України письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).

При цьому, за приписами ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов`язки за кредитним договором, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Що стосується понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 9 000, 00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини (ст. 30 зазначеного Закону).

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Також згідно зі ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду було надано Договір № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, укладений між позивачем (Замовник) та адвокатом Руденко К.В. (Виконавець), відповідно до п. 1.1 якого в рамках цього договору Виконавець, який має право на заняття адвокатською діяльністю відповідно до Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23.10.2018 року видане на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області № 18 від 23.10.2018 року, зобов`язується надати Замовнику наступні юридичні послуги: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів Замовника в органах державної влади та місцевого самоврядування (на підставі окремої довіреності).

Згідно з п. 3.1. - 3.2. Договору вартість послуг виконавця становить: 8 000, 00 грн. - складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника Замовника, 3 000, 00 грн. - складання відповіді на відзив на позовну заяву, заперечення, додаткових пояснень; 1 000, 00 грн. - складання та надіслання адвокатського запиту; 1 000, 00 грн. - складання заяв, клопотань; 2 500, 00 грн. - участь у судовому засіданні. Вартість послуг Виконавця, що були надані Замовнику та не вказані у п. 3.1 Договору, визначено сторонами в Актах наданих послуг та рахунках на оплату.

Умовами п. 3.4. Договору Замовник оплачує Виконавцю послуги шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Виконавця протягом 30 банківських днів з моменту підписання відповідного Акту наданих послуг, якщо сторонами в Акті не визначено інше.

Пунктом 4.1 Договору сторонами погоджено, що Замовник вважається таким, що отримав послуги, а Виконавець таким, що надав послуги після підписання Акту приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг № 194 до Договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 29 грудня 2023, адвокатом Руденком К.В. надано ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», зокрема такий перелік послуг: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Договором № 3-2 від 30.01.2021 та клопотання про витребування доказів, вартість даного виду послуг сторонами погоджено в сумі 8 000, 00 грн.; складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику з ОСОБА_1 за Договором № 3-2 від 30.01.2021, вартість даного виду послуг сторонами погоджено в сумі 1 000, 00 гривень. Загальна вартість юридичних послуг складає 180 000, 00 грн. Згідно з платіжною інструкцією № 1044 від 29.12.2023 року, Руденко К.В. отримав від ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» оплату за надання юридичних послуг за Договором № 02/06/2022 від 02.06.2022 згідно Акту № 194 від 29.12.2023 року у розмірі 180 000, 00 грн.

Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц.

Крім цього, Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на вищевикладене, враховуючи ціну позову, складність справи, яка є типовою та нескладною, обсяг фактично виконаної адвокатом роботи, який об`єктивно підтверджується матеріалами справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, критерії розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000, 00 грн.

Керуючись статтями 76, 81, 141, 264, 265 ЦПК Суд

ВИРІШИВ:

1. товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення 26741, 89 грн. задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» заборгованість за кредитом у розмірі 4 950 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдеся) грн. 00 коп., заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 30.01.2021 року по 25.02.2021 року (включно) у розмірі 2561,14 (дві тисячі п`ятсот шістдесят одну) грн. 14 коп., заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого Кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення за період з 26.02.2021 року по 16.06.2021 року (включно) у розмірі 19230, 75 (дев`ятнадцять тисяч двісті тридцять) грн. 75 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

3. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

4. Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК.

5. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

6. Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» (м. Київ, б. Вацлава Гавела, буд. 4; ).

7. Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено 29.10.2024 року.

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО