Провадження № 2/172/589/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2024 року

Васильківський районний суду Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Голубенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи уточнив і надав заяву про зменшення позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.09.2021 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", правонаступником якого є ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" було укладено електронний договір №4816363 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті.

Згідно з умовами кредитного договору: Сума кредиту (загальний розмір) складає 20000,00 грн. (п.1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту (23.10.2021) вказується в Графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. (п. 1.4. Кредитного договору).

ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 20000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується довідкою ТОВ "ФК "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" про перерахування коштів.

23.10.2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора у розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 10830,00 грн., у зв`язку з чим відповідно до п. 1.4 та п. 4.2 кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 30 днів (до 22.11.2021 року) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

22.11.2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора у розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 11400,00 грн., у зв`язку з чим відповідно до п. 1.4 та п. 4.2 кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 30 днів (до 22.12.2021 року) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

22.12.2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3 кредитного договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів.

14.01.2022 року відповідач здійснив частково оплату процентів на рахунок кредитора в розмірі 260,00 грн. та 31.05.2022 року відповідач здійснив частково оплату процентів на рахунок кредитора в розмірі 260,00 грн.

Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював.

Підпунктом 3 п. 5.1. договору передбачено, що ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 18 квітня 2023 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", як клієнтом, та ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА", як фактором, було укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за договором перед позивачем не сплачена і складає 20000,00 грн. - тіло кредиту та 35200,00 грн. нараховані відсотки, всього 55200,00 грн., яку просить стягнути позивач на його користь та окрім цього, просить стягнути інфляційні втрати в сумі 11592,00 грн., 3% річних 2223,12 грн.

З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 55200,00 грн. без інфляційних втрат та трьох відсотків річних, а також стягнути судові витрати у справі.

Ухвалою від 01.11.2023 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 надала письмові пояснення, які просить врахувати під час вирішення справи та повідомляє, що відзив надати у встановлений судом строк у відповідача не було можливості, оскільки він не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи і про її існування дізнався випадково, після чого уклав договір на надання правової допомоги. У письмових поясненнях вказує, що відповідач виконав умови договору частково та відповідно до наданих до позову доказів повернув суму у розмірі 10830 грн. та 11400 грн. Будь-якої волі до пролонгації договору відповідач не виявляв, додаткові договори не укладав. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року № 444/9519/12, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 року № 202/4494/16-ц після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позикодавцем вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках та прострочених відсотках за користування позикою за період з 24.10.2021 року по 17.04.2021 року є безпідставною та задоволенню не підлягає. Окрім цього, вказує, що згідно із Законом України «Про споживче кредитування» сплачені відповідачем кошти по споживчому кредиту повинні були спрямовуватися в першу чергу на погашення суми кредиту, а вже потім на нараховані проценти. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та справу розглядати у відсутність відповідача та його представника.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

23.09.2021 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", правонаступником якого є ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" було укладено електронний договір №4816363 про надання споживчого кредиту.

Згідно з умовами кредитного договору: Сума кредиту (загальний розмір) складає 20000,00 грн. (п.1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту (23.10.2021) вказується в Графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору (п. 1.4. Кредитного договору).

Відповідно до Додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 4816363 від 23.09.2021 року заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором мала бути сплачена 23.10.2021 у розмірі 30830,00 грн. з яких: 20000,00 грн. тіло кредиту, 10830,00 грн. проценти за користування кредитом.

З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що відповідач має заборгованість перед кредитором у сумі 55200,00 грн., яка складається з: 20000,00 грн. - тіло кредиту, 35200,00 грн. нараховані відсотки за період з 23.09.2021 по 17.04.2023 року.

З цього ж розрахунку вбачається, що відповідач здійснив оплату кредиту в сумі 10830 грн. та в сумі 11400 грн., які кредитором були спрямовані на погашення відсотків.

18 квітня 2023 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", як клієнтом, та ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА", як фактором, було укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України).

Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", правонаступником якого є ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" та ОСОБА_1 23.09.2021 року був укладений електронний договір.

За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Отже після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, яку суд враховує під час розгляду цієї справи.

Отже, за умовами договору про споживчий кредит № 4816363 від 23.09.2021 року сторони погодили строк його дії до 23.10.2021 року, тому, починаючи із зазначеної дати, банк не мав права нараховувати проценти за користування кредитом.

Також суд зауважує, що відповідно до статті 19 Закону України «Про споживче кредитування» визначено черговість погашення вимог за договором про споживчий кредит, відповідно до якої зазначено, що уразі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

Відповідно до п. 5.6 Правил, що додані до позову, проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, протягом строку кредиту, за методом факт/факт, починаючи з дня надання кредиту клієнту до дати повного погашення.

Таким чином, сплачені відповідачем кошти по споживчому кредиту повинні були спрямовані в першу чергу на погашення суми кредиту, а вже потім на нараховані проценти.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» не підлягають задоволенню з підстав наведених вище.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 525, 526, 1046, 1048-1049, 1054 ЦК України, -

У Х В А Л И В

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк