Дата документу 21.06.2024 Справа № 334/9028/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/9028/23 Головуючий у 1-й інстанції: Баруліна Т.Є.
Провадження № 22-з/807/89/24 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
21 червня 2024 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Трофимової Д.А.
суддів: Полякова О.З.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Борисенковим Віталієм Сергійовичем, про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Борисенковим Віталієм Сергійовичем, на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У жовтні 2023 року представник АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, просив суд стягнути з відповідача на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26.05.2019 року у розмірі 50 200,93 грн. станом на 08.08.2023 року, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 50 200,93 грн.; заборгованість за пенею - 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн.; та судовий збір в сумі 2 684,00 грн.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2023 року позов АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 26.05.2019 року у розмірі 29 501,54 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 577,39 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка підписана його представником - адвокатом Борисенковим В.С., просив рішення суду змінити, стягнути з відповідача на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 26.05.2019 рокув розмірі 10 284,49 грн., судові витрати покласти на позивача.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 17 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Борисенковим Віталієм Сергійовичем, задоволено частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2023 року у цій справі змінено.

Зменшено суму стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованості за договором про надання банківських послуг від 26.05.2019 року з 29 501,54 грн. до 20 814 грн. 95 коп.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судового збору 556 грн. 39 коп.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Борисенкова В.С. надійшла заява про ухвалення додаткового рішенняпо зазначеній справі, просить стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.

Заява мотивована тим, що в апеляційній скарзі представник відповідача звернувся до суду з відповідною заявою про те, що докази щодо розміру понесених відповідачем судових витрат на професійну правову допомогу разом з відповідною заявою будуть наданні протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення у справі.

24.10.2023 року між відповідачем та Адвокатським об`єднанням «Легес» було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги.

Відповідно до пункту 1.1. Договору, Адвокатське об`єднання в обсязі та на умовах цього Договору зобов`язується надати Клієнту, а Клієнт - прийняти та оплатити правничу (правову) допомогу, зокрема представництво інтересів Клієнта в будь-яких судах України для чого йому надаються права без обмежень, передбачені приписами Цивільного процесуального кодексу України, в тому числі в у цивільній справі №334/9028/23, що перебуває в провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до Клієнта про стягнення заборгованості.

В пункті 4.3. Договору сторони погодили, що Розмір гонорару встановлюється, зокрема:

- за вивчення матеріалів, складання та подання до суду відзиву на позовну заяву - 4000 грн;

- за підготовку та подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги - 4000 грн;

Згідно пунктів 4.7, 4.8 Договору, остаточний розмір та обсяг наданої правничої (правової) допомоги, а також остаточний розрахунок за надану правничу (правову) допомогу, а також розмір фактичних витрат, пов`язаних із наданням правничої (правової) допомоги, визначаються та здійснюються на підставі акту приймання-передачі послуг.

Підписаний сторонами акт приймання-передачі послуг та розрахункові документи, підтверджуючі сплату, є документами, що підтверджують надання Клієнту професійної правничої (правової) допомоги.

Зазначає, що 30.10.2023 року та 28.12.2023 року між відповідачем та Адвокатським об`єднанням «Легес» було підписано акти прийняття-передачі послуг, згідно яких Адвокатським об`єднанням надано Клієнту послуги правничої (правової) допомоги загальною вартістю 8 000,00 грн., а саме:

- вивчено позовну заяву АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до Клієнта про стягнення заборгованості та матеріали, додані до неї, підготовлено до Ленінського районного суду м. Запоріжжя в межах цивільної справи №334/9028/23 відзив на цю позовну заяву - 4000,00 грн.;

- вивчено рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2023 року у цивільній справі №334/9028/23, складено та подано до Запорізького апеляційного суду апеляційну скаргу Клієнта на вказане рішення суду, вартість послуги 4 000,00 грн.;

Всі наданні послуги були сплаченні Відповідачем в повному обсязі у розмірі 8 000,00 грн., що підтверджується копіями квитанцій №ПН68843 від 31.10.2023 року та №ПН154011 від 22.05.2024 року (засвідчена копія останньої додається до заяви).

Наголошує, що в матеріалах справи наявні засвідчені копії:

- Договору про надання правничої (правової) допомоги від 24.10.2023 року;

- Акту приймання-передачі послуг від 30.10.2023 року;

- Рахунку №35/10 від 30.10.2023 року;

- Квитанції №ПН68843 від 31.10.2023 року;

- Договору про надання послуг від 24.10.2023 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Борисенкова В.С. про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналогічне роз`яснення міститься й в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" №14 від 18 грудня 2009 року, згідно з яким додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК України, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішували вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу", про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

З урахуванням наведеного вище, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Верховний Суд у постановах від 21 квітня 2021 року у справі № 488/1363/17 (провадження № 61-11991св20) та від 26 січня 2022 року у справі № 127/1415/20 (провадження № 61-878св21) дійшов висновків, що: «втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України».

Згідно з вимогами статей 137, 141 ЦПК України на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Ураховуючи надані представником ОСОБА_1 - адвокатом Борисенковим В.С. докази та прийняте судом апеляційної інстанції рішення згідно з постановою Запорізького апеляційного суду від 17 травня 2024 року, колегія суддів погоджується, що існують підстави для розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, 05.12.2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Борисенков Віталій Сергійович звернувся до суду першої інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу, просив стягнути з АТ «Універсал банк» понесені витрати на професійну правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат стороною відповідача в суді першої інстанції було надано: ордер на надання правничої (правової) допомоги від 24.10.2023 року серія АР 1146149, Договір про надання правничої (правової) допомоги від 24.10.2023 року; договір про надання послуг від 24.10.2023 року; рахунок №35/10 від 30.10.2023 року у розмірі 4 000 грн.; Акт приймання - передачі послуг від 30.10.2023 року; квитанція до платіжної інструкції від 31.10.2023 року на суму 4 000 грн.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2023 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Борисенкова Віталія Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного Товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1649,20 грн.

Отже, суд першої інстанції вирішив питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем в суді першої інстанції.

Колегія суддів зауважує, що сторона відповідача не позбавлена можливості оскаржити додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2023 року, яким було вирішено питання про стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу, в апеляційному порядку відповідно до положень ст. 352 ЦПК України.

На підтвердження заявлених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником відповідача надано суду апеляційної інстанції копії: ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 24.10.2023 року серія АР 1146149, акту приймання-передачі послуг від 28.12.2023, рахунку 16/12 від 28.12.2023 у розмірі 4 000 грн., квитанції до платіжної інструкції №ПН154011 від 22.05.2024 у сумі 4 000 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має керуватися такими критеріями: дійсність витрат, необхідність витрат, розумність розміру витрат, співмірність витрат.

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не надано апеляційному суду клопотання про зменшення судових витрат на оплату правничої допомоги.

Розподіляючи витрати, які ОСОБА_1 поніс на професійну правничу допомогу за розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що надані стороною відповідача докази підтверджують витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, що є обґрунтованою підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу з іншої сторони за розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, адже ці витрати доведено документально, а їх розмір відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Разом з тим, заявлений розмір витрат на правову допомогу підлягає перерахунку пропорційно задоволеним вимогам.

Так, при зверненні до суду з позовом АТ «Універсал Банк» просило стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 26.05.2019 року в сумі 50 200,93 грн., за результатом апеляційного перегляду справи колегія суддів дійшла висновку, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за договором про надання банківських послуг від 26.05.2019 року в розмірі 20 814,95 грн.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку щодо часткового задоволення апеляційної скарги, ОСОБА_1 має право на компенсацію судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог (41,46 % ) у розмірі 1 658,40 грн. (4 000 грн. * 41,46 %).

Враховуючи викладене, результат розгляду цієї справи, заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та відсутність заперечень позивача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 1 658,40 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 270, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Борисенковим Віталієм Сергійовичем про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Прийняти у цій справі додаткову постанову.

Стягнути з Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 1 658 (одна тисяча шістсот п`ятдесят вісім) грн. 40 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна додаткова постанова складена 21 червня 2024 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: О.З. Поляков

Е.А. Онищенко