Справа № 572/3111/17
Провадження №2/367/221/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

07 жовтня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участі секретаря Жовталюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області звернулося Сарненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів. В позовній заяві зазначає, що Держава в особі Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області делегувала йому свої повноваження щодо призначення та виплати всіх видів пенсій. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на обліку в Сарненському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримувала пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державні пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-VІ (далі Закон №1058) із 07.01.2016 року по 31.08.2016 року. 02.02.2016 року відповідачем було подано до управління заяву про призначення пенсії та довідку Національного університету Державної податкової служби України від 28.01.2016 року № 26/02-46, відповідно до якої: Курсант ОСОБА_1 на 4-му курсі (денна форма навчання) факультет підготовки перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції Національного університету ДПС України (четвертий рівень акредитації). Дата вступу: 01.09.2012 року. Наказ про зарахування №1063 від 10.08.2012 року. Даа закінчення: 01.10.2016 року. Відомостей про те, що відповідач перебувала на повному державному утриманні позивачу не надходило. Також, у матеріалах пенсійної справи знаходиться розписка від 02.02.2016 року, відповідно до якої відповідач зобов`язувалася у випадку виникнення переплати пенсії надміру виплачені кошти повернути. За період із 07.01.2016 року по 31.08.2016 року відповідачу було виплачено пенсію по втраті годувальника в сумі 8608,13грн. Проте, відповідно до довідки № 26/02-606 від 11.11.2016 р. Університет Державної фіскальної служби України ОСОБА_1 навчалася на 5-му курсі (денна форма навчання за програмою Спеціаліст) факультету підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції Університету ДФС України (четвертий рівень акредитації) та знаходилася на повному державному забезпеченні. Проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Дата вступу 01.09.2012 року, дата закінчення 10.10.2016 року. Управлінням з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом № 6245/03-01 від 22.12.2016 року проінформовано позивача про те, що по пенсійній справі пенсіонер ОСОБА_1 , о/р НОМЕР_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 , виникла переплата внаслідок навчання на повному державному забезпеченні в сумі 4304,06 грн. за період з 07.01.2016 року по 31.08.2016 року. Позивачем було надіслано відповідачу лист № 748/04-29 від 04.05.2017 проханням добровільно погасити заборгованість по пенсії у разі втрати годувальника в сумі 4304,06 грн. Проте, станом на дату подачі позову заборгованість відповідачем добровільному порядку не погашена. Просить суд стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надміру виплачену суму пенсії по втраті годувальника в розмірі 4304, 06 грн. на користь Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15 травня 2020 року замінено у справі №572/3111/17 позивача Сарненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Короленка, 7).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що повністю не згодна з позовними вимогами з наступних підстав. Користуючись правом, наданим їй положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VІ (далі - Закон 1058) вона 02.02.2016 до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі подала заяву про призначення їй пенсії по втраті годувальника та відповідні документи, передбачені пп. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунок) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок). Зокрема, довідку Національного університету Державної податкової служби України (далі - НУДПСУ) від 28.01.2016 № 26/02-46 (далі - Довідка 1). При цьому, ч. 6 п.п. 2.3 Розділу II Порядку містить пряме посилання на те, яка саме значуща інформація має міститися у довідці вищого навчального закладу щодо особи, яка подає заяву про призначення пенсії по втраті годувальника, а саме, це інформація про те, що вона навчається «за денною формою навчання». Порядком не передбачена наявність у довідці навчального закладу обов`язкової позначки про те, що особа (заявник) перебуває на пoвнoму утриманні. Не містить посилання щодо виду утримання особи, яка має право на призначення пенсії, і абз 2 п. 2 ч. 2 ст. 36 Закону 1058, а от увага словосполученню «денна форма навчання» у Законі 1058 приділена. Вона не знала і не могла знати, що документи, які подаються нею для вирішенні питання про призначення їй пенсії по втраті годувальника, повинні містити інформацію щодо її утримання. Натомість, позивач, відповідно до положень ст. 44 Закону 1058 мав можливість вимагати від вищого навчального закладу НУДПСУ додаткову інформацію, обов`язковість зазначення якої у Довідці 1 не передбачена ні Порядком, ані Законом 1058. Отже, безпідставним є посилання позивача на те, що відомості про її утримання повинні були «надійти» позивачу. Вона не знала про необхідність надання такої інформації, а позивач мав і можливості і правові підстави отримати додатково таку інформацію при перевірці документів, що подавалися для вирішення питання про призначення їй пенсії по втраті годувальника. Крім того, представником позивача при прийнятті перевірці її документів не було повідомлено про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів (абз8 п 4.2 Порядку). Позивач, при прийнятті документів визнав інформацію у них достатньою, не вживши відповідних заходів на власний розсуд вирішив зазначене питання її забезпечення та призначив виплату їй пенсії починаючи з 07.01.2016, виплата якої продовжувалася до 31.08.2016. В подальшому, позивач лише у листопаді вирішив реалізувати можливість вимоги додаткової інформації і, нарешті 11.11.2016 отримав від НУДПСУ Довідку від 11.11.2016 № 26/02-606 з відомостями про те, що вона перебувала на повному державному утриманні під час навчання у вищому навчальному закладі. Отже хибним є і твердження позивача про те, що переплата виникла внаслідок навчання на повному державному забезпеченні. Оскільки ця інформація не була обов`язковою для позначення у заяві та доданих до неї документах, подання такої інформації не було умовами для прийняття її документів і могла бути отримана позивачем самостійно і повинна була бути отримана при перевірці поданих нею документів, відповідно до ст. 44 Закону 1058 та Порядку, додатково шляхом повідомлення її про необхідність у надання або шляхом подання вимоги (запиту) до НУДПСУ, вважає, що переплата виникла внаслідок невжиття відповідних перевірочних заходів позивачем, тобто недотримання ним положень нормативно-правових актів. У поданій нею довідці було зазначено, що вона під час навчання була «курсантом», відповідно мала специфічний статус, пов`язаний із проходженням служби в правоохоронних органах, і цілком логічно було припустити, що її навчання здійснюється за повного утримання. З огляду на зазначене, вважає також безпідставним згадування позивачем у позовній заяві про положення ч. 1 ст. 50 Закону 1058, а саме, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку, оскільки з її боку не було допущено жодних зловживань, а дані, подані нею для розгляду були і є достовірними. Очевидним є те, що переплата виникла з вини позивача. Отже і погашення цієї суми не може бути звернене на неї. Стосовно розписки від 02.02.2016 про повернення надміру виплачених коштів. Порядком не передбачено відібрання від заявників будь-яких розписок. Національне законодавство містить згадування про складання розписки про повернення коштів тільки у сфері цивільного законодавства (ст. 1047 ЦК України), що не поширюється на взаємовідносини громадян з органами державної влади. За таких обставин вважає зазначений документ таким, що не має юридичної сили, тому і не може призвести до настання юридичних наслідків. Отже і посилання позивачем на документ, що не має юридичної сили, вважає неприпустимим. Щодо направлення їй інформації про наявність переплати та проханням добровільного її погашення. Ця інформація теж не відповідає дійсності. При звірянні підписів у її заяві та корінцеві повідомлення стає очевидним, що вона його не отримувала. Крім того, у заяві про призначення/перерахунок пенсії вказаний номер її мобільного телефону та по теперішній час жодний представник позивача з нею не зв`язувався. Верховний суд у постанові від 19.05.2023 у справі № 260/4933/21 зазначив, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов - зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальнику недостовірних даних. Тобто, зазначені критерії мають передбачати наявність умислу на заволодіння надмірно виплаченими коштами. Жодна з наведених умов по даній справі висвітлена і доведена позивачем не була. Просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви та закрити провадження по справі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника головного управління, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. Заяву про слухання справи за її відсутності не надала, причини неявки суду не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02 лютого 2016 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі з заявою про призначення/перерахунок пенсії, згідно тексту якої: просить призначити пенсію по втраті годувальника за матеріалами справи, кількість утриманців: один; пенсія на іншій підставі, державна допомога, виплата на дитину, страхові виплати: не призначалася; на сьогодні: не працює.

З розписки-повідомлення вбачається, що заява та документи гр. ОСОБА_1 прийнято 02 лютого 2016 року і зареєстровано за № 225. В переліку документів доданих до заяви, містяться відмітки щодо подачі наступних документів: трудова книжка, довідка про навчання № 26/02-46, копія паспорта, копія довідки про ідентифікаційний номер, копія свідоцтва про народження, копія свідоцтва про смерть, довідка про виплату пенсії. В переліку документів, яких недостатньо для призначення пенсії нічого не зазначено.

Згідно довідки Національного університету Державної податкової служби України № 26/02-46 від 28.01.2016 року курсант ОСОБА_1 на 4-му курсі (денна форма навчання) факультету підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції Національного університету ДПС України (четвертий рівень акредитації). Дата вступу: 01 вересня 2012 року. Наказ про зарахування № 1063 від 10 серпня 2012 року. Дата закінчення: 01 жовтня 2016 року. Довідка видана для подання за місцем вимоги.

Згідно довідки Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 20 червня 2017 року № 1221/08 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 , перебувала на обліку в Сарненському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області, та отримувала пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із 07.01.2016 по 31.08.2016 року . За цей період їй виплачено пенсію в сумі 8608,13грн.

Згідно довідки Університету Державної фіскальної служби України від 11 листопада 2016 року № 26/02-606 курсант ОСОБА_1 навчалася на 5-му курсі (денна форма навчання за програмою «Спеціаліст») факультету підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції Університету ДФС України (четвертий рівень акредитації) та знаходилася на повному державному забезпеченні. Проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Дата вступу: 01 вересня 2012 року. Наказ про зарахування № 1063 від 10 серпня 2012 року. Дата закінчення: 10 жовтня 2016 року. Довідка видана для подання за місцем вимоги.

Згідно листа начальнику управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі від 22.12.2016 року № 6245/03-01 вбачається, що Управління з координації та контролю за виплатою пенсії інформує, що по пенсійній справі пенсіонера ОСОБА_1 , 0/р 160719 п/в 504, що проживає за адресою: м. Сарни виникла передплата внаслідок навчання на повному державному забезпеченні за період з 7.01.2016 по 31.08.2016 в сумі 4304,06грн. Просять розглянути та вжити заходів.

З лист Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 04.05.2017 року № 748/04-29 вбачається, що управління просить ОСОБА_1 добровільно погасити заборгованість по пенсії у разі втрати годувальника в сумі 4304,06 грн. за період виплати із 07.01.2016 року по 31.08.2016 року, так як вона навчалася на повному державному утриманні в Університеті Державної фіскальної служби України на факультеті підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції.

Відповідно до положень статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі ст. 1 вказаного Закону пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 9 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 за № 6-4 (далі Порядок).

Відповідно до п. 3, 4 вказаного Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії. У разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Таким чином, необхідною умовою повернення надмірно виплачених сум пенсій є, зокрема, зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Згідно ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Положеннями ст.1215 ЦК України визначені випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, закон встановлює два виключення із загального правила, щодо повернення майна набутого без достатньої правової підстави: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових коштів.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду викладеними у постанові по справі № 711/1509/17 від 12.12.2018, від 31.10.2018 у справі 307/2100/16-ц та від 13.04.2020 у справі № 487/2596/17.

Крім того, з позиції Верховний суд у постанові від 19.05.2023 у справі № 260/4933/21 відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов - зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний правовий висновок був викладений і у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п.6 п.2.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Правлінням Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються такі документи: 6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання.

Із матеріалів слідує, що ОСОБА_1 повідомила про своє навчання на денній формі у вузі, додавши до заяви про призначення пенсії про втраті годувальника відповідну довідку.

Аналіз зазначених норм чинного законодавства свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем за умови зловживань з боку ОСОБА_1 або подання нею недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

На час прийняття заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії про втраті годувальника та відповідних документів до неї у працівників управління Пенсійного фонду України не виникло жадних заперечень чи запитань, щодо повноти наданої інформації, необхідної для призначення відповідного виду пенсії.

Згідно вимог ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VІ органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно ч.ч. 1-3ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем не надано доказів на підтвердження обставин про те, що відповідач вчинила зловживання з метою безпідставного отримання пенсії, чи подала недостовірні дані.

Сарненським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області при призначенні пенсії по втраті годувальника відповідачу, не було вчинено усіх передбаченних чинним законодавством дій щодо уточнення та зібрання усієї необхідної інформації для визначення розміру пенсії. (ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Жодної вини відповідача в призначенні їй пенсії по втраті годувальника за її заявою саме у визначеному позивачем розмірі немає.

Позивачем не було витребувано додаткової інформації по навчанню відповідача, а саме перебування на державному утриманні під час навчання ОСОБА_1 у вищому навчальному закладі.

Відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 46 Конституції України, ст. 1, 9, 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 101, 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. 12, 81, 83, 89, 141, 247, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Н.Ф. Карабаза