Справа № 953/5087/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2024 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Максимовської Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач, АТ «Кредобанк», звернувся у суд з позовом до відповідачів, ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 5782/2016 від 22.12.2016року в сумі 627 256 грн., яка виникла станом на 19.08.2022р. та складається з :
-заборгованості за тілом кредиту в сумі 232812,82 грн.;
- заборгованості за відсотками в сумі 427843,59 грн.;
- витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 2000 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 22.12.2016року між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №5782/2016, відповідно до якого позичальник отримав кредит в сумі459592 грн. 88 коп. на строк до 21.12.2023року. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 22.12.2016року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір застави, предметом якого є автомобіль SUZUKI VITARA д.н. НОМЕР_1 . Крім того, для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 22.12.2016року було укладено договір поруки №5782/2016/2. Позичальник свої зобов`язання за договором не виконав, в наслідок чого станом на 19.08.2022року утворилась заборгованості в сумі 684073,50грн.,
Відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , у судове засідання повторно не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, відзив на позов не надали.
Ухвалами суду відкрито загальне позовне провадження у справі, справа призначена до судового розгляду, ухвалено проведення заочного розгляду справи, в частині позовних вимог провадження у справі закрито.

Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 грудня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 5782/2016, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати у власність позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними і комісію. Банк надає позичальнику кредит в сумі 459 592,88 грн на строк до 21 грудня 2023 року. Кредит видається на наступні цілі: для здійснення певної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки SUZUKI, модель VITARA, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , укладеного між позичальником та ТОВ «Альфа-м Плюс» та для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 13 342,88 грн.

Із пункту 3.3 кредитного договору вбачається, що на момент укладення цього договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки, надалі первинна процентна ставка в розмірі 16,99% річних починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються згідно встановленого для цих періодів значення змінюваної процентної ставки. Починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються згідно встановленого для цих періодів значення змінюваної процентної ставки.

Згідно пункту 3.5 кредитного договору змінювана процентна ставка на другий та наступні періоди дії ставки визначаються наступним чином: змінювана процентна ставка = базова ставка + 3,9% (маржа).

Пунктом 5.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної діючої за договором процентної ставки, але не менше 10 грн за кожний день прострочення.

Пунктом 3.12 кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості за кредитом за методом факт/360, за ставкою, визначеною у відповідності до розділу 3 цього договору з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього договору.

Пунктом 4.7 кредитного договору передбачено, що погашення заборгованості за цим договором здійснюється у наступній черговості: прострочені платежі зі сплати процентів і комісій за користування кредитом; прострочені платежі з повернення кредиту (основного боргу); поточні платежі зі сплати нарахованих процентів і комісій за користування кредитом; поточні платежі з повернення кредиту (основного боргу); пеня, штрафи та інші види неустойки; строкові платежі з повернення кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці.

Пунктами 4.9, 4.10 кредитного договору передбачено, що банк у випадках, передбачених пунктом 2.10 цього договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє позичальника. Позичальник зобов`язаний протягом 30 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги банку достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором 22 грудня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено договір застави, відповідно до умов якого цей договір застави забезпечує виконання зобов`язань заставодавця та вимог заставодержателя, які виникають з кредитного договору № 5782/2016 від 22 грудня 2016 року, предметом застави є рухоме майно автотранспорт марки SUZUKI, модель VITARA, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1586 куб см, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_3 , вартість 525 000,00 грн.

Також, в забезпечення умов кредитного договору, 22 грудня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 5782/2016/2, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотків та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойки) за кредитним договором № 5782/2016 від 22 грудня 2016 року. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Як вбачається з пункту 4.7 цього договору цей договір припиняється за спливом трирічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором .

АТ «Кредобанк» у січні 2020 року звертався у суд із позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 5782/2016 від 22.12.2016року та договором поруки № 5782/2016/20 від 22.12.2016року., яка складалась з 407543,61 грн.- неповернутої суми кредиту станом на 27.03.2019р., 83103,33 грн.- відсотків станом на 27.03.2019року, 25721,02 грн.- заборгованості за пенею за період з 27.03.2018року по 27.03.2019року, 2000 грн.- плати за вчинення виконавчого напису.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 23 лютого 2021 року у справі № 953/184/20 за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги були заводнені частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №5782/2016 від 22.12.2016р. в загальній сумі 182273 грн. 44 коп.

Постановою Харківського апеляційного суду від 31.08.2021р. рішення суду першої інстанції змінено , зменшено розмір стягнутої солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором №5782/2016 від 22 грудня 2016 року з 182 273,44 грн до 166 291, 11 грн та судового збору з 1367, 10 грн до 1247, 14 грн з кожного.Постанова набула законної сили.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 17.06.2024р. закрито провадження у даній справі в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки, яка складається з 407543,61 грн.- неповернутої суми кредиту станом на 27.03.2019р., 83103,33 грн.- відсотків станом на 27.03.2019року, 25721,02 грн.- заборгованості за пенею за період з 27.03.2018року по 27.03.2019року, 2000 грн.- плати за вчинення виконавчого напису.

Таким чином позовні вимоги , які залишились, складаються із нарахованих банком відсотків за період з 28.03.2019р. по 19.08.2022р. та пені по простроченій заборгованості за період з 05.10.2017р. по 04.10.2018р.

Судові рішення у справі № 953/184/20 мотивовані тим, що 30 січня 2019 року Акціонерне товариство «Кредобанк» на адресу позичальника ОСОБА_1 направив досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань від 29 січня 2019 року № 27-4091/19. Дану вимогу отримано ОСОБА_1 06 лютого 2019 року.

У вказаній вимозі банк вимагав протягом 30 днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 днів з моменту надсилання даної вимоги достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а також штрафні санкції.

Отже, кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом та сплати неустойки.

Таким чином, оскільки відповідні дії позивача свідчать про фактичне дострокове припинення зобов`язань між сторонами за даним кредитним договором в березні 2019 року (після спливу 35 днів з дня надіслання вимоги від 30 січня 2019 року) шляхом надсилання відповідної вимоги позивачем на адресу відповідачки, а тому суму боргу за кредитом, відсоткам та неустойки слід обраховувати на дату надсилання цієї вимоги та дострокового припинення кредитних зобов`язань.

Тому, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку з огляду на те, що 30 січня 2019 року припинився строк кредитування, у зв`язку з чим право кредитора нараховувати передбачені договором проценти та неустойку припинилося.

За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішенням суду у цивільній справі №953/184/20, установлено, що 30 січня 2019 року припинився строк кредитування, у зв`язку з чим право кредитора нараховувати передбачені договором проценти припинилося.

Вимоги банку про стягнення процентів по договору кредиту за період з 28.03.2019р. по 19.08.2022р. є безпідставними і не підлягають задоволенню, оскільки, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти, після спливу кредитування припинилося і кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Також, банком нарахована пеня в сумі 21417,09 грн.. У позові позивач зазначає період нарахування пені - з 05.10.2017р. по 04.10.2018р. Проте згідно із наданим розрахунком пеня нарахована за період з 01.03.2018р. по 04.10.2018р.

Згідно п. 5.1. договору кредиту за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим договором позичальник , крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по договору процентної ставки, але не менше 10 грн. за кожен день прострочення.

Наданий розрахунок та виписка по рахунку підтверджують прострочення ОСОБА_1 сплати зобов`язань по кредиту та відсоткам, внаслідок чого наявні підстави для стягнення пені нарахованої за період з 01.03.2018р. по 04.10.2018р. в сумі 21417,09 грн.

Згідно із частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частиною четвертою статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Умови договорів про дію поруки до повного виконання зобов`язань боржника (пункт 4) не свідчать, що цими договорами установлено строк припинення поруки у розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

З аналізу частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) можна зробити висновок, що строк поруки відноситься до преклюзивних, це строк існування самого зобов`язання поруки, а застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою, як видом забезпечення зобов`язання.

Тому і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 1411/3467/12 (провадження № 14-594цс18), від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11, від 03 липня 2019 року у справі № 1519/2-3165/11 (провадження № 14-219цс19).

Рішенням суду у цивільній справі №953/184/20 встановлено, що датою остаточного повернення кредиту у зв`язку з надсиланням досудової вимоги, є 06 березня 2019 року.

Пунктом 4.7 договору поруки передбачено, що цей договір припиняється за спливом трирічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором.

Оскільки з часу настання строку виконання основного зобов`язання (06 березня 2019 року) і до пред`явлення банком позову у даній справі 15.09.2022р. встановлений пунктом 4.7 договору поруки трирічний строк дії поруки закінчився, підстави для стягнення пені із поручителя , суд не вбачає.

З урахування наведеного позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з ОСОБА_1 заборгованості і зі сплати пені в сумі 21417,09 грн.

Судовий збір підлягає відшкодуванню пропорційно задоволеним вимогам, а саме - 389 грн.

У позові банк просив також стягнути понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 68407,35 грн.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що між АТ «Кредобанк» та Адвокатським об`єднанням «Бізнес і право» 11.02.2019р. укладений договір про надання правової допомоги. Проте договір не містить посилання на надання правової договору по даному позову, додатки, які є невід`ємною частиною договору , суду не надано.

Доказів понесення позивачем витрат на адвоката в сумі 68407,35 грн. не надано, відсутній перелік послуг та витрачений адвокатом час.

За недоведеністю понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 68407,35 грн., вони відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 82, 258-259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги АТ «Кредобанк» (, м. Львів вул.. Сахарова б.78) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2 на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №5782/2016 від 22.12.2016р. в загальній сумі 21417 грн. 09 коп. та судовий збір в сумі 389 грн.

В решті позову відмовити.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Бородіна Н.М.