Справа № 366/662/24
Провадження № 2/366/343/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Слободян Н.П.,

розглянувши в смт. Іванків за правилами спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до Іванківського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що в жовтні 2017 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» запустив новий проект монобанк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки монобанк. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту монобанк є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", далі - Умови, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms?life+umovy-2020-06-29.pdf.

30.07.2020 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

Позивач зазначає, що АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 , встановивши ліміт на використання кредиту у розмірі 50000 грн., що зазначено у Довідці про розмір встановленого Кредитного ліміту.

Позивач зазначає, що у зв`язку із порушенням відповідачем умов Договору про надання банківських послуг від 30.07.2020 року, у відповідача наявна заборгованість за кредитом в розмірі 18 856, 45 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту).

Станом на день подачі позовної заяви Відповідач продовжує ухилятись від належного виконання зобов`язань за Договором про надання банківських послуг, чим порушує законні права Позивача.

Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яку позивач, АТ «Універсал Банк», просить стягнути з відповідача на свою користь та сплачений судовий збір.

Виклад позицій сторін

У судове засідання представник позивача не з`явився. В пункті 6 резолютивної частини позовної заяви просить суд в разі неявки відповідача, розглянути справу у відсутності представника Банку та не заперечує проти ухвалення заочного рішення судом.

Відповідач у судове засідання не з`явилася. 29.03.2024 подала до канцелярії суду письмові пояснення, які зводяться до того, що доданий до позову розрахунок заборгованості стосується не її, іншої особи, яка не стороною у справі ОСОБА_2 . Тому просила у задоволенні позову відмовити. Після надання позивачем відповідних доказів, в т.ч. розрахунку заборгованості відповідача і виписки про рух коштів по рахунку відповідача станом на 09.04.2024, відповідач 28.05.2024 подала до суду письмові пояснення, які зводяться до того, що, на її переконання: 1) подання доказів після подання позову до суду є процесуальним порушенням і вони не мають бути прийняті судом під час винесення рішення у справі; 2) Заявлена сума заборгованості ( 18 856,45 грн.). Проте банк не надав доказів видачі кредитних коштів, підвищення (збільшення кредитного ліміту; 3) у заявлену суму заборгованості включено, крім тіла кредиту відсотки за користування кредитом та комісію ( відсотки 11 250,16 грн., комісія 2 055,74 грн., тобто загальна сума 13 305,90 грн, тому у будь-якому разі заявлена у позові сума 18 856,45 грн. не може бути з неї стягнена. Просить у позові відмовити.

У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі

04.03.2024 позовна заява надійшла до суду і передана на розгляд судді Слободян Н.П.

05.03.2024 відкрито провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження на 29.03.2024.

29.03.2024 відповідача подала до суду перші письмові пояснення, вирішення справи відкладено на 30.04.2024.

15.04.2024 від позивача надійшли письмові пояснення, в якому зазначено, що позивачем помилково разом з позовом було подано розрахунок заборгованості не ОСОБА_1 , А особи з тим же прізвищем ОСОБА_2 . До пояснення додано розрахунок заборгованості ОСОБА_1 станом на 07.11.2023 та виписка про рух коштів по картці від 09.04.2024. Розгляд справи відкладений на 29.05.2024 для надання можливості відповідачу подати свої письмові пояснення.

28.05.2024 відповідача подала до суду письмові пояснення, розгляд справи відкладений на 29.05.2024, 27.06.2024.

Встановлені судом обставини справи та застосовані норми права

Судом встановлено, що 30.07.2020 відповідач звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Її особистий підпис у зазначеному документі накладено 30.07.2020 о 15:32:24 ( а.с.66).

Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав, відкривши кредитну лінії (зарахувавши на рахунок відповідача кошти в межах встановленого кредитного ліміту 15000 грн.).

У наданому суду розрахунку заборгованості позивач зазначав, що станом на 07.11.2023 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.5.17 п.5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою.

У зв`язку з тим, що відповідач свої зобов`язання за кредитом не виконав, станом на 07.11.2023 заборгованість становить 18856,45 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); заборгованість за комісією 0 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн., що підтверджується наданим з боку позивача відповідним розрахунком (а. с.170-172).

Суд не бере до уваги посилання відповідача на недопустимість доказів ( розрахунку заборгованості та інформації про рух коштів по рахунку відповідача) оскільки вони подані після подання позову до суду та не обґрунтовано неможливості їх надання разом з позовом. Суд звертає увагу, що разом з позовом подано документи, які стосуються відповідача ( довідка про розмір встановленого кредитного ліміту анкета заява, копія паспорта, її ідентифікаційний код). Дійсно, позивачем помилково долучено до справи розрахунок заборгованості, який стосується особи з таким же прізвищем, як відповідач -, а саме відносно ОСОБА_2 . При чому сума боргу, яка там зазначена, відрізняється від суми, заявлено у позовних вимогах до відповідача. Після отримання відзиву на позов , позивач надав до суду розрахунок та інформацію про рух коштів, які стосуються саме позивача. Суд вважає, що в даному випадку мала місце технічна помилка, яка була усунута позивачем до ухвалення рішення у справі у спрощеному позовному провадження. Аналіз ст. 179 ЦПК України свідчить про надання законодавцем стороні, з огляду на принцип змагальності цивільного процесу, права надання відповіді на відзив з правом надання доказів щодо підтримання своїх міркувань. Чим позивач і скористався, усунувши недолік, зазначений у відзиві на позов.

Судом встановлено, що в Анкеті-заяві зазначено таке: 6. Прошу вважати мій власноручний підпис або його аналоги ( в т.ч. удосконалений електронний підпис далі УЕП) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. З цією метою я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем03BAB8125BF04015301F340ADABC85D64337A427B3DADEDEE2B0FAD1A3DF7CIDE9. Він буде використовуватися УЕП у мобільному для засвідчення моїх дій. Я визнаю, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною з використанням простого електронного підпису або УЕП... 9. Усе листування щодо цього Договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали зв`язку, відповідно до умов Договору".

У пункті 2 Анкети-заяви зазначено, що відповідач підписуючи її підтверджує, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір) ( П.1).

Отже, підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

Звертаючись до суду з позовною заявою, стороною позивача було додано Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», Паспорт споживчого кредиту та Таблицю обчислення вартості кредиту ( а. с. 77-126).

Доданими Умовами і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» визначено таке.

Згідно із п. 1 Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов мобільний додаток MONOBANK- сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку (далі - Мобільний додаток).

Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Розділу І Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України.

Згідно із п.п. 2.3. п.2 Розділу І Умов, відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому і містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського і рахунка; договору про споживчий кредит.

Відповідно до пунктів 5.3., 5.8.1. п.5 Розділу І Умов Клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими Клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами Банку через Мобільний і додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.

П.п. 2.1., 2.4., 2.5. пункту 3 розділу II Умов визначено, що для надання послуг Банк видає Клієнту Картку (далі - Картка, або Платіжна картка). Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг Monobank (далі - Договір). Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Платіжна карта передається Клієнту не активованою. Платіжна картка активується Банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжної картки.

Надання і обслуговування кредиту обумовлено пунктом 5 Розділу II Умов, а саме:

5.1. Ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому Договорі.

5.2. Ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку та зазначається Клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування.

5.3. Сторони домовилися, що Банк має право, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми Ліміту кредитування, що зазначена в Договорі. Інформація щодо зміни ліміту до використання (новий розмір ліміту та строки уведення у дію) зазначаються Клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону Клієнта та/або у Мобільному додатку.

5.4. Клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням Платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання.

5.5. Форма надання Кредиту: поновлюваний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги.

5.6. Клієнт повинен здійснювати операції в межах Кредитного ліміту з урахуванням вартості послуг Банку відповідно до Тарифів.

5.7. Банк надає інформацію про кредитний ліміт Платіжної картки до її активації за допомогою Мобільного додатку та / або контактного центру Банку.

5.8. Банк надає Клієнту Кредит для оплати всіх видаткових операцій, здійснених Клієнтом з використанням Платіжної картки або її реквізитів, а також для оплати Клієнтом Комісій і Плат, передбачених Договором.

5.9. На суму наданого Кредиту Банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в Тарифах. Також процентна ставка за Кредитом на календарний місяць, наступний за звітним, вказується Банком у мобільному додатку.

5.10.1. Розрахунковим періодом для погашення відсотків за Кредитом вважається календарний місяць, наступний за звітним місяцем. Клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його поточного рахунку за рахунок власних коштів, а в разі їх відсутності за рахунок кредитного ліміту, в розмірі відсотків, які підлягають сплатіза цим договором. Списання процентів за рахунок кредитного ліміту можу бути здійснено за умови наявності невикористаного кредитного ліміту. (здійснювати договірне списання). При цьому сторони, на підставі ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» узгодили, що доручаючи банку здійснити договірне списання на оплату відсотків за користування кредитом за рахунок Кредитного ліміту, клієнт використовує кредитні кошти на споживчу ціль, а саме здійснює оплату послуг банку за цим Договором. У разі, якщо у клієнта повністю використаний кредитний ліміт доручення клієнта про договірне списання за рахунок кредитного ліміту не застосовується. У разі якщо доручення клієнта про договірне списання за рахунок кредитного ліміту не застосовується, клієнт зобов`язаний здійснити внесення коштів у готівковій або безготівковій формі в сумі нарахованих відсотків не пізніше до 23:55 останнього дня місяця, наступного за звітним.

5.10.2. Сума Щомісячного мінімального платежу визначається Банком відповідно до Тарифів й не може перевищувати повного розміру Заборгованості за Договором. Мінімальний платіж формується в перший день календарного місяця, наступного за звітним місяцем, і очікує погашення до 23:55 останнього дня місяця, наступного за звітним місяцем.

5.11. Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати Щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку. При несплаті Щомісячного мінімального платежу Клієнт повинен сплатити штраф за несплату Щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж Клієнта як визнання Клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного Тарифами.

У п.8 Умов та Паспорті споживчого кредиту містяться тарифи по картці, в яких зазначено пільговий період за карткою 62 дні ( діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного з датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі), пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4%, базова відсоткова ставка 3,1%, збільшення відсоткової ставки на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2%.

Також п.п.5.15-5.19 п. 5 Розділу II Умов визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання Клієнтом за Договором.

5.15. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної Заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки зазначеної в Тарифах.

5.16. У разі порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся Заборгованість за Кредитом вважається простроченою (Істотне порушення Клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої Заборгованості Банк нараховує, а Клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного Клієнтом Кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування Кредитом у розмірі 0,00001 % річних.

5.17. У випадку настання Істотного порушення Клієнтом зобов`язань Банк не пізніше наступного робочого дня у Мобільному додатку не пізніше 3-х робочих днів за допомогою месенджерів та sms направляє Клієнту Повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку протягом якого вони мають бути здійснені.

5.18. При цьому у разі якщо Клієнт погасить Заборгованість зі сплати Обов`язкового платежу, яка виникла до настання Істотного порушення Клієнтом зобов`язань, та сплатить штраф і Щомісячний мінімальний платіж у строк до 120 календарних днів (з момент порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу), вимога Банку, зазначена у Повідомленні, втрачає чинність, а попередньо узгоджені умови кредитування (у тому числі щодо сплати Щомісячних мінімальних платежів та відсотків за користування Кредитом) поновлюються.

Банк на власний розсуд має право збільшити строк, зазначений в абзаці першому цього пункту, але не більше ніж до 210 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу).

5.19. У випадку якщо Істотне порушення Клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у пункті 5.18., Кредит стає у формі «на вимогу», а Банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою Мобільного додатку направляє Клієнту Вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій.

Також п. 6 розділ І передбачає використання електронного підпису.

Відповідно п. 5.22. п. 5 Розділу II Умов Кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості.

Однак, додані з боку позивача Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» та Тарифи повинні містити підпис позичальника, та саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Аналогічна позиція висловлена в правових висновках, що викладені в ухвалах Верховного Суду України від 11.03.2015 року ( № 6-16цс15); від 22.03.2017 року ( 6-2320цс16); в постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року ( № 61-787св18 );від 24.05.2018 року (№ 61-5247св18); від 13.06.2018 року (№ 61-5191св18).

Крім того, постановою справа N 393/126/20 ОП КЦС ВС висловлено правову позицію, що «Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.

Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту».

Таким чином, посилання позивача, що відповідач була належним чином ознайомлена з Умовами і правилами ( частиною яких є і паспорт споживчого кредиту), згідно заяви своїм підписом приєднується і зобов`язується виконувати умови, викладені в Умовах і правилах, що складають договір банківського обслуговування, є неправомірними, оскільки позивач не надав до суду належних доказів щодо укладення між сторонами договору та досягнення ними згоди щодо всіх умов кредитного договору.

Отже, суд вважає, що доводи позивача, з приводу того, що підписання Анкети-заяви позичальником є приєднання до запропонованих банком Умов та правил, оскільки заява є невід`ємною частиною кредитного договору та факт підписання заяви та отримання кредитної картки, не варті уваги, оскільки, із підписаної Анкети-заяви не вбачається, який саме розмір кредитного ліміту за платіжною карткою установлений позичальнику, який встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами та на який строк, що унеможливлює встановлення обставин дійсних намірів відповідача щодо отримання відповідної визначеної суми коштів.

Тобто, Анкета-заява не містить тих істотних умов кредитного договору, з яких було б можливо встановити умови, на яких він укладався.

Згідно ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Як зазначено вище, суду не надано доказів того, що на час підписання Анкети-заяви з боку відповідача, остання була ознайомлена з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк».

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов обслуговування рахунків фізичної особи, оскільки Умови це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих Умов тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 , АТ «Універсал Банк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому АТ «Універсал Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Звертаючись до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання банківських послуг від 30.07.2020 року у розмірі 18856,45 грн., позивач зазначав, що така заборгованість виникла у відповідача у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань.

Водночас, з доданих з боку відповідача до суду документів, а саме рух коштів по картці ( а. с. 173-181 ) за період з 30.07.2020 по 09.04.2024, остання містить відомості, що відповідач отримала кредитний ліміт на 15 000 грн. Інформації про збільшення кредитного ліміту у цьому документі відсутня. В інформації про рух коштів по картці зазначено, що баланс на початок періоду становить 15000 грн. (початок періоду - 30.07.2020).

Не містить таких відомостей, зазначених в позовній заяві позивача, і доданий з боку останнього розрахунок заборгованості за договором № б/н від 30.07.2020, укладеного між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 станом на 07.11.2023(а. с. 170-172 ).

Як вбачається з виписки руху коштів по картці, сума кредиту ( кредитний ліміт), складає 15 000 грн. (залишок коштів після операції (випуск іменної картки за 50 грн., становив 14500 грн.). За вищевказаний період ( з 30.07.2020 по 09.04.2024) з виписки руху коштів по картці відповідача, про зміну кредитного ліміту зазначено лише у двох позиціях: 13.01.2022 кредитний ліміт підвищений на 35 000 до 50 000 грн. (при цьому залишок коштів після операції становив 0,00 грн.) та 16.01.2022 кредитний ліміт знижено на 35 000 до 15 000 грн. (при цьому залишок коштів після операції становив 0,00 грн.)

Водночас, з вказаного розрахунку руху коштів по картці від вбачається, що станом на час подання позову до суду заборгованість становить 18 856,45 грн.( суд не бере до уваги останню зазначену у розрахунку операцію від 31.01.2024 «нарахування судових витрат у розмірі 3028 грн.)( а. с. 173 ).

Окрім цього, з вказаної виписи руху коштів по картці від 09.04.2024 встановлено, що сума витрат за вказаний період становить 155 083,38 грн., сума зарахувань за цей же період складає 136 226,93 грн. Різниця становить суму, зазначену позивачем як заборгованість у позовній заяві, які він просить стягнути 18 856,45 грн.

З тієї ж виписки по рахунку вбачається, що банком було нараховано за період з 30.07.2020 по 23.11.2023 відсотки: 01.10.2020 716,95 грн.,01.11.2020 395,17 грн.,01.12.2020 91,85 грн.,01.02.2021 733,12 грн.,01.03.2021 425,38 грн.,01.04.2021 470,26 грн.,01.05.2021 466,36 грн.,01.06.2021 481,41 грн.,01.07.2021 466,28 грн.,01.08.2021 473,90 грн.,01.09.2021 480,36 грн.,01.10.2021 458,48 грн.,01.11.2021 481,76 грн., 01.12.2021 460,09 грн., 01.01.2021 466,93 грн., 01.02.2022 467,10 грн.,01.03.2022 418,30 грн.,01.04.2022 380,66 грн.,01.05.2022 217,13 грн.,01.06.2022 245,79 грн., 01.07.2022 465,00 грн., 01.08.2022 495,38 грн., 01.09.2022 510,88 грн., 01.10.2022 510,00 грн.,01.11.2022 543,12 грн., 01.12.2022 542,40 грн., 01.01.2023 577,53 грн., а всього 12 422,29 грн.

Враховуючи, що за період з 30.07.2020 по 07.11.2023 року ( розрахунковий період ), відповідач дійсно використала отримані кошти в розмірі155 083,38 грн., а повернуто (зараховано) 136 226,93 грн. то суд приходить до висновку, що отримані та використані грошові кошти з боку відповідача не повернуто, остання дійсно має заборгованість, тому позивач має право на стягнення з відповідача фактично отриманих коштів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що:

«в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками, пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.

Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)».

У справі, що розглядається

в анкеті-заяві від 30.07.2020 ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на суму вказану у мобільному додатку, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами(а. с. 66);

вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, банк не пред`явив;

оскільки в анкеті-заяві від 30.07.2020 строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, суд приходить до висновку про неправомірність нарахування та списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом та зарахування цих коштів на погашення тіла кредиту, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту (18 856,45 грн.) за рахунок протиправно нарахованих, в т.ч. списаних банком відсотків (у розмірі 12 442,29 грн.) до 6 414,16 грн.

Отже, виписка по картковому ( особовому ) рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитом.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19 ).

Таким чином, доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, активне користування нею в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Так, виписка з банківського рахунку позичальника містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору, всі операції за кредитною карткою (із зазначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції). Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року №578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання держоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Тому, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та періоду, за який відповідач має заборгованість ( станом на 23.11.2023 ), суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту ) в розмірі 6 414,16 грн.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява акціонерного товариства «Універсал Банк» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню часткового.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Судові витрати

Згідно із п. 1 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При зверненні до суду з вказаними позовними вимогами позивач АТ «Універсал Банк» сплатив судовій збір у розмірі 3 028 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № СЕ_65993 від 31.01.2023. (а.с.145)

Оскільки вимоги позивача суд задовольняє частково, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог: оскільки позов задоволено на 34,01% (6 414,16 грн. х 100 : 18 856,45 грн.), судовий збір слід стягнути в розмірі 1029,82 грн. ( 3 028 грн. х 34,01% : 100).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 12, 14, 19, 43, 44, 76, 77, 81, 128, 131, 141,187, 211, 247, 263-265, 273, 274, 353-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 6 414,16 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 19029,64.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк» (02094, м. Київ, пр-т. Л. Каденюка, 23, а/с 57. Код ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Повний текст судового рішення складено 28.06.2024.

Суддя Н.П. Слободян