06.06.2024 Справа № 756/791/23
Провадження № 2/756/329/24
Справа № 753/791/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2024 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Колядінцевій П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини,

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Голосіївський відділ ДРАЦС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ), про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначає, що 26.07.2011 року між ним та ОСОБА_2 укладено шлюб, який 04.11.2016 року рішенням суду розірваний. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила дитину - ОСОБА_5 .

Оскільки він записаний батьком дитини, так як перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , а нещодавно ОСОБА_2 повідомила про те, що ОСОБА_4 не його дитина, ОСОБА_3 просить суд виключити відомості про батька дитини із актового запису № 1654, про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесені відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

ОСОБА_2 надіслала до суду пояснення, в яких вказала, що ОСОБА_3 завжди визнавав себе батьком дитини, а вказаний позов подано виключно з метою ухилення від сплати аліментів. Крім того зазначає, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України була вимушена разом із сином виїхати за кордон.

Ухвалою суду від 06.07.2023 року у справі призначено судово-генетичну експертизу з метою з`ясування чи є ОСОБА_3 біологічним батьком ОСОБА_5 .

Як вбачається зі змісту листа КМКБСМЕ № 100-487/1895 від 25.10.2023 року судово-медичну експертизу генетичної ідентифікації не проведено, оскільки ОСОБА_2 на відбір експертних зразків не прибула (а.с. 101).

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник - адвокат Чистякова Т.О. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, позов просили задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до змісту ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України установлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Частинами 1,2 та 4 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 80 передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України).

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (ст. 109 ЦПК України).

Судом установлено, що 26.07.2011 року між сторонами укладено шлюб, який розірвано рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 04.11.2016 року (а.с. 6).

Під час перебування сторін у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5. У свідоцтві про народження якого, серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1654, батькам записаний ОСОБА_3 (а.с. 7).

Відповідно до змісту довідки НВК «Спеціальна школа І ступеня з поглибленням англійської мови-дошкільний навчальний заклад «Перша Ластівка» від 19.11.2021 року батьки малолітнього Самоствата ОСОБА_7 та ОСОБА_2 приділяють належну увагу сину.

26.06.2021 року ОСОБА_3 укладався договір з турагентом ТОВ Прада Тревел» щодо надання туристичних послуг з 12 по 19.08.2021 року, а 12.10.2021 року складено заяву на дозвіл ОСОБА_2 вивезення сина ОСОБА_5 за межі України (а.с. 57-61, 66).

Зі змісту характеристики учня 5 класу НВК № 157 м. Києва ОСОБА_5 від 17.01.2022 року вбачається, що ОСОБА_3 бере активну участь у вихованні та житті сина (а.с. 56).

За інформацією Оболонського районного в місті Києві Центру соціальних служб за зверненням ОСОБА_3 з його малолітнім сином ОСОБА_4 проводились 25.01., 03.02 та 22.02.2022 року проводились консультації психолога (а.с. 69).

Судовим наказом Оболонського районного суду міста Києва від 21.02.2022 року стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_8 (а.с. 71).

22.05.2023 року ОСОБА_3 звертався до Оболонського районного суду міста Києва із заявою про визнання судового наказу від 21.02.2022 року, яку обґрунтовував наявністю спору щодо місця проживання дитини (а.с. 62-65).

Як вбачається із розрахунку державного виконавця Броварського ВДВС у Броварському районі київської області ЦМУ МЮ України заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 за період з січня 2021 року по березень 2024 року становить 81 812 грн. 84 коп. (а.с. 136).

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа № 756/1905/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини, в межах якої 15.11.2023 року ОСОБА_3 подано зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дитини, в якій він просить визначити проживання неповнолітнього ОСОБА_5 разом з батьком - ОСОБА_3 . Вказаний зустрічний позов ухвалою суду від 07.03.2024 року прийнято до спільного розгляду разом з первісним позовом (а.с. 131-134, 141).

Зі змісту переписки сторін у месенджені вбачається, що між ними склались неприязні відносини та має місце конфлікт (а.с. 125).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, представивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено.

Як роз`яснено у п. п. 9, 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до вимог ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

Разом з цим конструкція ст.ст. 89 та 109 ЦПК України надає суду підстави для перевірки обставин з яких у справі не було проведено судову молекулярно-генетичну експертизу.

Так, суд вважає, що у цій справі судова експертиза не була проведена з об`єктивних обставин, а саме проживання відповідачки разом з дитиною в іншій державі внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, а тому вважає неможливим визнати факт спростування батьківства ОСОБА_3 по відношенню до малолітнього ОСОБА_8 лише внаслідок не проведення цієї експертизи, оскільки ця обставина не підтверджуються і не узгоджуються з іншими доказами наявними в матеріалах справи.

Враховуючи, що під час судового розгляду установлено те, що ОСОБА_5 народився менше ніж через два місяці після укладення сторонами шлюбу; до розірвання шлюбу ОСОБА_3 брав активну участь у вихованні та житті сина; після розірвання шлюбу у сторін склались неприязні стосунки та має місце конфлікт; у ОСОБА_3 виникла значна заборгованість зі сплати аліментів, після чого він звернувся до суду з приводу оспорювання свого батьківства; при цьому вже після подання позову подавав до суду в інших провадженнях заяви в яких не ставить під сумнів свого батьківства, суд дійшов висновку про те, що станом на час вирішення справи припущенняОСОБА_3 щодо батьківства по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_4 не підтверджено належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, а тому задоволення його позовних вимог може призвести до порушення прав та інтересів дитини, що є недопустимим.

Вирішуючи спір суд не бере до уваги консультативний висновок спеціаліста ДУ «Інститут урології ім. академіка О.Ф. Возіанова НАМНУ» № 10404 від 07.12.2023 року (а.с. 124), оскільки встановлений цим висновок діагноз ОСОБА_3 , а саме «Чоловіче безпліддя», не доводить його існування на час зачаття чи народження сина позивача - ОСОБА_4 .

За таких обставин позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя