Провадження № 2/554/5538/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Черняєва Т.М., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторія Вікторівна, про визнання недійсним договору дарування та поділ майна подружжя, поданої у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді від 06.11.2024 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

13.11.2024 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторія Вікторівна, про визнання недійсним договору дарування та поділ майна подружжя.

Дослідивши матеріали справи щодо вирішення питання про об`єднання зустрічного позову із первісним позовом, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 522/9011/19 зазначено, що згідно з частиною другою статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним. При цьому вищевказаною нормою процесуального закону визначено дві альтернативні ознаки зустрічного позову: або взаємопов`язаність первісного та зустрічного позовів, що зумовлює їх спільний розгляд, зокрема, коли обидва позови виникають з одних правовідносин; або їх взаємовиключність, коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічний позов, який прийнятий судом для спільного провадження з первісним позовом, повинен знайти вирішення у виді загального рішення, яке має містити відповідь на обидві заявлені вимоги (як позивача, так і відповідача)".

Суд відмічає, що первісний позов стосується припинення шлюбних відносин між чоловіком та дружиною.

Предметом зустрічного позову є визнання недійсним договору дарування та поділ майна подружжя. Позовні вимоги є одна вимога немайнового характеру на дев`ять вимог майнового характеру на загальну суму 495197,50 грн.

Судом не встановлено, а відповідач не наводить обставин, які б свідчили про доцільність розгляду зустрічного позову із первісним позовом, їх взаємопов`язаність між собою, спірні правовідносини не виникли з одних правовідносин та задоволення зустрічного позову (предмету позову визнання не дійсним договору дарування та подл майна подружжя) не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (предмет позову - розірвання шлюбу).

З огляду на викладене, дослідивши матеріали цивільної справи №554/10928/24, враховуючи обставини справи, зміст позовних вимог, з метою ефективного виконання завдань цивільного судочинства, суд доходить висновку про необхідність відмовити у прийнятті зустрічного позову та об`єднання його із первісним позовом, оскільки у даному випадку не встановлено взаємопов`язаності позовів та доцільності їх спільного розгляду, а також можливості виключення задоволення первісного позову у разі задоволення зустрічного, водночас об`єднання вимог за первісним та основним позовами може ускладнити розгляд справи.

При цьому, суд також враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» (Osman v. the United Kingdom) від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001 року вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Із зазначеного слідує, що повернення зустрічної позовної заяви у відповідності до ст. 194 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом.

Керуючись ст.ст.193, 259-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторія Вікторівна, про визнання недійсним договору дарування та поділ майна подружжя для розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Зустрічну позовну заяву повертути ОСОБА_1 .

Копію зустрічної позовної заяви долучити доматеріалів цивільної справи №554/10928/24.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє його права подати позов з відповідними вимогами на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Т.М.Черняєва