Житомирський апеляційний суд
Справа №274/8280/23 Головуючий у 1-й інст. Большакова Т. Б.
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі

цивільну справу №274/8280/23 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк»

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 березня 2024 року, яке ухвалене під головуванням судді Большакової Т.Б. у м.Бердичеві,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк» або банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 . Просило стягнути з відповідача станом на 08 серпня 2023 року заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 18 травня 2021 року в сумі 12 622,93 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що банк запровадив новий проект «Мonobank», у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Мonobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Мonobank», за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється у точці видачі або спеціаліст банку виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 18 травня 2021 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Мonobank/Universal Bank, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала у мобільному додатку примірники зазначених вище документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 400 000 грн на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме, надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. ОСОБА_1 належним чином покладені на неї обов`язки перед банком не виконала, порушила умови кредитного договору, в наслідок чого утворилася заборгованість.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 березня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач АТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», тарифами за карткою «Monobank», таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники в мобільному додатку. Відповідач висловила свою згоду з вказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «Мonobank» шляхом застосування клієнтом електронного цифрового підпису. Відтак, сторонами погоджені усі істотні умови кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням електронного підпису. Вирішуючи спір, суд не звернув уваги на наведені у позові обґрунтування позивача про те, що особливістю вказаного проекту є укладення договорів у електронній формі та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень. Лише шляхом попереднього погодження з умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку «Monobank» та подальше проведення банківських операцій, у тому числі, отримання кредиту. Виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів, період, за який нарахована заборгованість. Суд не мав юридичних підстав для відмови в задоволенні позову АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості. Будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, відповідач не надала суду контррозрахунок суми заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ про неправильність наданого банком розрахунку, а тому відсутні законні підстави для того, щоб піддати сумніву нараховану позивачем суму боргу, яка підтверджена наданими позивачем доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ковальчук А.О. просить у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

При цьому зазначає, що доводи апеляційної скарги зводяться до того, що нібито судом першої інстанції при винесенні рішення не було досліджено механізму отримання банківських послуг проєкту «Monobank», а також процедури ознайомлення з Умовами і правилами обслуговування, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту. Такі твердження представника банку не відповідають змісту рішення. Вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Також зазначає, що 15 лютого 2022 року ОСОБА_1 зверталася до Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області у зв`язку із зникненням коштів з її карткового рахунку. Вказана інформація була зареєстрована в ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» за №2547. Відомості щодо даної події були внесені в ЄРДР від 15 лютого 2022 року за №0000035.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень частини першої ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої ст.11 цього Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами частини восьмої ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У позовній заяві АТ «Універсал Банк» посилається на те, що особливістю проекту «Monobank» є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що 18 травня 2021 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг (а.с.19).

У цій анкеті-заяві зазначено, що вона разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Мonobank/Universal Bank, тарифами, які розміщені на відповідних сайтах, а також таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

У анкеті-заяві відповідач висловила свою згоду саме на укладення договору про надання банківських послуг із використанням мобільного додатку та доступу до електронних інформаційних ресурсів, для чого отримала відповідний електронний ключ та електронний підпис.

Згідно з анкетою-заявою відповідач просила встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. Пільговий період за користування кредитним лімітом до 62 календарних днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць із першого дня користування кредитом.

Тобто, зі змісту анкети-заяви відповідач надала дозвіл на встановлення кредитного ліміту на суму, вказану в мобільному додатку.

Окрім того, в анкети-заяви зазначено: «Засвідчую генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем…, що буде використовуватися мною для вчинення правочинів та платіжних операцій. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису. Ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні банку та/або клієнту, а також третім особам у разі використання УЕП, покладаються на клієнта».

Відповідачу згенеровано ключову пару з особистим електронним ключем та відповідним їй відкритим ключем, реквізити якого містяться в анкеті-заяві.

Відповідно до пункту 14 Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки в банківській системі України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2017 року №78, яке втратило чинність на підставі постанови НБУ від 20 грудня 2023 року №172 та діяло на час виникнення спірних правовідносин, використання удосконаленого електронного підпису, удосконаленої електронної печатки та простого електронного підпису здійснюється на підставі договору між банком і клієнтом, який укладається в письмовій формі (у вигляді паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованим електронним підписом) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму.

Використання електронного підпису є правомірним та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 березня 2020 року в справі №404/502/18.

Враховуючи не спростування належними та допустимими доказами обставини підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до договору про надання банківських послуг, вважається доведеною наразі обставина укладення між сторонами договору про надання банківських послуг. Лише факт внесення в ЄРДР відомостей щодо коштів на картковому рахунку ОСОБА_1 не є самодостатньою підставою для зміни такого висновку, оскільки має ознаки передчасності.

Із розрахунку заборгованості за договором від 18 травня 2021 року №б/н, укладеним між АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_1 , прослідковується, що кошти на погашення кредиту вносилися та станом на 08 серпня 2023 року позивачем нарахована заборгованість за договором у сумі 12 622,93 грн за тілом кредиту.

Водночас, АТ «Універсал Банк» при зверненні до суду першої інстанції не надало належних та допустимих доказів видачі відповідачу банківської картки, відкриття їй рахунку, а також виписки з такого рахунку, з якої можна було б встановити факт користування відповідачем банківською карткою та наявність у неї заборгованості за кредитом у заявленій банком сумі, а тому складений позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є беззаперечним доказом існування боргу в сумі 12 622,93 грн за тілом кредиту.

Доводи апеляційної скарги про те, що факт ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі анкети-заяви відповідач висловила свою згоду з вказаними вище документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «Monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» та тарифів.

За приписами частини першої ст.1046 та частини другої ст.1054 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей. Саме в обов`язок позивача входить довести не лише факт підписання договору, а і факт передачі грошей.

Аналогічні за змістом правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справі №6-1967цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі №464/3790/16-ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 жовтня 2020 року в справі №194/1126/18. Судова практика зі спірних правовідносин є сталою і незмінною.

У позові АТ «Універсал Банк» посилалося на те, що 18 травня 2021 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У вказаній анкеті-заяві зазначено, що відповідач погодилася з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, що розміщені на відповідних сайтах, та таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Наявні у матеріалах справи Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Мonobank/Universal Bank ОСОБА_1 не підписані, а тому згідно з роз`ясненнями, що викладені у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі №342/180/17, із огляду на їх мінливий характер, такі Умови і правила не можна вважати складовою частиною кредитного договору.

Підписана анкета-заява до договору про надання банківських послуг містить інформацію про анкетні дані відповідача, контактну інформацію тощо, але не містить жодних даних про розмір кредитного ліміту. За недоведеності бази для нарахування, домовленість у анкеті-заяві про те, що у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць із першого дня користування кредитом, не дозволяє суду апеляційної інстанції простим математичним підрахунком перевірити правильність нарахування коштів, які позивач просить стягнути з відповідача, як заборгованість за тілом кредиту, а така сума відповідачем заперечується у повному обсязі. Не надання відповідачем контррозрахунку не звільняє суд від обов`язку перевірити правильність нарахованої суми.

Позивач зазначав, що факт ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі анкети-заяви відповідач висловила свою згоду з вказаними вище документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «Мonobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису.

Разом із тим, відповідно до Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» визначено, що в рамках дистанційного обслуговування банк надає клієнту інформацію про банківське обслуговування, шляхом її направлення на адресу клієнта, зазначену в анкеті-заяві, або на мобільний додаток клієнта.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною шостою ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Мonobank/Universal Bank та тарифів, а тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 була ознайомлена саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Мonobank/Universal Bank та тарифами.

АТ «Універсал Банк» також не надало виписки з рахунку ОСОБА_1 , із якої можна було б встановити факт користування відповідачем банківською карткою та наявність у неї заборгованості за тілом кредиту в сумі 12 622,93 грн.

Розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви, не є достатнім та належним доказом на підтвердження відкриття поточного рахунку, видачі відповідачу кредитної картки з відповідним кредитним лімітом та факту отримання нею кредитних коштів.

Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Зазначене відповідає правовим висновкам Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 травня 2022 року в справі №393/126/20. Аналогічне стосується таблиці обчислення вартості кредиту, що передує укладенню договору та не свідчить про укладення договору саме на таких істотних умовах.

Ураховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про недоведеність позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку наявним у справі доказам та з урахуванням всіх обставин у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягали застосуванню.

Доводи апеляційної скарги є аналогічними аргументам, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку та їх спростував, із посиланням на зібрані у справі докази та сформулював обґрунтовані висновки у прийнятому ним рішенні, з якими повністю погоджується колегія суддів.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції у повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, надав їм належну правову оцінку, та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим залишає його без змін.

Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складений 09 жовтня 2024 року.

Головуюча Судді: