Справа № 946/9115/24
Провадження № 2-з/946/73/24
УХВАЛА

14 листопада 2024 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Смокіна Г.І., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 адвоката Цимбала Сергія Юрійовича, заінтересована особа «Trading Line B.V.» про арешт морського судна,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2024 представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про арешт морського судна та просить накласти арешт на морське судно «Odessa» (ENI 6003729, прапор Нідерланди), яке знаходиться в акваторії Ізмаїльського морського порту, Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (68600, Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця набережна Лукі Капікраяна, будинок 4, електронна адреса: ), шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії Ізмаїльського морського порту, Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»; заборонити Капітану Ізмаїльського морського порту Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» оформлювати і надавати дозвіл на вихід морського судна «Odessa» (ENI 6003729, прапор Нідерланди), яке знаходиться в акваторії Ізмаїльського морського порту, Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (68600, Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця набережна Лукі Капікраяна, будинок 4, електронна адреса: ).

Свої вимоги мотивує тим, що 10.05.2024 заявник уклав Контракт найму моряка № 351 з компанією «Marine Pro Service (CY) Limited» (далі - Контракт), відповідно до якого Заявник був найнятий на посаду рульового на судно «Odessa», прапор - Нідерланди (далі Судно). Відповідно до п. 12 Контракту за період контракту найму основна заробітна плата сплачується із розрахунку 140 євро на добу. Відповідно до п. 8 Контракту початком контракту вважається дата підписання [прибуття] Моряка на судно, закінченням дата списання Моряка з судна. Як вбачається з Посвідчення особи моряка Заявника, він прибув на Судно 10.05.2024, а відповідно до Суднової ролі від 20.06.2024 він списався з Судна 20.06.2024 року. Таким чином, період працевлаштування Заявника на Судні склав 42 дні і йому, відповідно до умов Контракту мала була бути сплачена заробітна плата у розмірі 5880 євро, однак на момент звернення з цією заявою до суду ця сума не була сплачена Заявнику. Підписуючи Контракт, компанія «Marine Pro Service (CY) Limited» фактично діяла як представник компанії «Trading Line В. V.», яка є судновласником Судна. Контракт був укладений компанією «Marine Pro Service (CY) Limited» як агентом по найму членів екіпажу в інтересах компанії «Trading Line В. V.», яка є судновласником Судна, а тому компанія «Trading Line В. V.» несе відповідальність по сплаті заробітної плати Заявнику за Контрактом.

Проаналізувавши обґрунтування поданої заяви та доданих до неї документів, суд дійшов такого висновку.

Порядок накладення арешту на морські судна врегульовано Міжнародною конвенцією з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України № 3702-VI від 07.09.2011. та яка набула чинності для України 16.05.2012 (далі - Конвенція 1952 року), а також главою 4 Кодексу торговельного мореплавства України Арешт суден (даті - КТМ).

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1 Конвенції 1952 року, морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі збитку, завданого будь-яким судном у результаті зіткнення або в інший спосіб; загибелі людей або тілесного ушкодження, що заподіяні будь-яким судном або пов`язані з його експлуатацією; рятування судна або вантажу; договору, що стосується використання або здачі будь-якого судна в наймання за договором про фрахтування або інакше; договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше; втрати вантажу або шкоди, завданої вантажу, в тому числі багажу, який перевозиться будь-яким судном; загальної аварії; морської позики; буксирування; лоцманства; поставок товарів або матеріалів, що здійснюються для судна з метою його експлуатації або технічного обслуговування, незалежно від того, де ці поставки здійснюються; будування, ремонту або спорядження судна чи докових зборів; заробітної плати капітанів, офіцерів чи екіпажу; витрат капітана, у тому числі витрат вантажовідправників, фрахтувальників чи агентів, що здійснені за дорученням судна або його власника; спорів, що стосуються права власності на морське судно; спорів між співвласниками будь-якого судна стосовно права власності на це судно, його експлуатації або доходів від його експлуатації; іпотеки або морської застави будь-якого судна.

У відповідності до ст. 42 Кодексу торговельного мореплавства України, судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога - це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв`язку з: 1) заподіянням шкоди в результаті втрати або пошкодження майна у зв`язку з експлуатацією судна; 2) заподіянням шкоди в результаті позбавлення життя або ушкодження здоров`я на суші або на воді у прямому зв`язку з експлуатацією судна; 3) заподіянням шкоди навколишньому природному середовищу; 4) винагородою, що належить за здійснення рятувальних заходів або виконання вимог будь-яких договорів про рятування; 5) компенсацією та іншими сумами, що належать за усунення або спробу усунення загрози заподіяння шкоди, за вжиття запобіжних заходів чи здійснення аналогічних операцій; 6) підняттям, віддаленням або знищенням судна, що стало уламками, чи його вантажу та викликаними цим витратами; 7) будь-яким договором використання або фрахтування судна; 8) будь-яким договором перевезення вантажу або пасажирів на судні; 9) втратою чи пошкодженням вантажу, включаючи багаж, під час перевезення або у зв`язку з ним; 10) загальною аварією; 11) лоцманським проведенням та сплатою лоцманських зборів; 12) буксируванням; 13) постачанням продуктів харчування, матеріалів, палива, запасів, обладнання, включаючи контейнери, для експлуатації судна або утримання його; 14) будівництвом, ремонтом, перебудовою або переобладнанням судна; 15) зборами в порту, каналі та інших судноплавних водах, а також у доці; 16) заробітною платою та іншими коштами, що належать капітану, членам командного складу та іншим членам екіпажу у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків на борту судна, включаючи витрати на репатріацію і внески за соціальним страхуванням, що сплачуються від їх імені; 17) дисбурсменськими витратами, які здійснюються щодо судна капітаном, власником, фрахтувальником або агентом; 18) страховою премією, включаючи внески за взаємне страхування, що сплачуються стосовно судна його власником або фрахтувальником за бербоут-чартером; 19) будь-якою комісійною, брокерською або агентською винагородою, що сплачується стосовно судна його власником або фрахтувальником за бербоут-чартером; 20) будь-яким спором про право власності на судно або володіння ним; 21) будь-яким спором між двома або кількома власниками судна щодо використання судна і розподілу прибутку; 22) заставою судна; 23) будь-яким спором, що виникає з договору купівлі-продажу судна.

Згідно із ч. 2 ст. 43 КТМ України, будь-яке судно або судна можуть бути арештовані, якщо на момент початку процедури, пов`язаної з арештом судна або суден, вони перебувають у власності особи, яка несе відповідальність за морською вимогою і яка на час виникнення вимоги була власником судна, стосовно якого морська вимога виникла, або фрахтувальником такого судна за бербоут-чартером, тайм-чартером або рейсовим чартером.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Конвенції, арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення.

Згідно зі ст. 2 Конвенції, судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портові або докові власті згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції.

Статтею 4 Конвенції визначено, що на судно може бути накладений арешт не інакше, як з дозволу суду або відповідного судового органу Договірної Держави, в якій здійснено арешт.

Частиною 2 ст. 6 Конвенції передбачено, що процесуальні норми, що стосуються арешту судна, клопотання про одержання дозволу, згаданого в статті 4, та всіх інших процесуальних питань, що можуть виникнути в зв`язку з арештом, визначаються правом Договірної Держави, в якій арешт був здійснений чи було подано клопотання щодо його здійснення.

При цьому, згідно ст. 8 Брюссельської конвенції судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статті 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт.

Відповідно до ч. 5 ст. 30 ЦПК України, справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває судно або до якого прямує, або порту реєстрації судна.

Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЦПК України, заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою.

Згідно із п. 4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має

з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір.

Заявник посилається на те, що компанія «Trading Line В. V.» є судновласником морського судна «Odessa» (ENI 6003729, прапор Нідерланди), разом із цим на виконання вимог ч. 2 ст. 43 КТМ України заявником не додано до заяви доказів на підтвердження того, що на момент початку процедури, пов`язаної з арештом судна воно перебуває у власності особи, яка несе відповідальність за морською вимогою.

Згідно із п. 8 Контракту найму моряка № 351 від 10.05.2024 (далі-Контракт), початком контракту вважається дата підписання Моряка на судно, закінченням дата списання Моряка з судна. Прибуття на судно та списання з судна фіксується капітаном наказом по судну.

Згідно із п. 8.1 Контракту, у разі якщо моряк сів на судно в порту України, а списується з судна за кордоном в іноземному порту, він зобов`язаний повернутися назад до України. Якщо моряк не вертається після списання з судна до України, його остання місячна заробітна плата не сплачується.

Згідно із п. 9 Контракту, період найму складає 90 днів перебування на судні. Цей період може бути збільшений роботодавцем на 30 днів або зменшений на необхідну кількість днів відповідно до рейсового завдання судна.

Згідно із п. 12 Контракту, за період контракту найму основна заробітна плата оплачується з розрахунку 140 євро на добу.

Згідно із п. 14 Контракту, для отримання заробітної плати моряк відкриває банківський рахунок в банку, рекомендованому роботодавцем на своє ім`я або ім`я третьої особи, і надає роботодавцю банківські реквізити такого рахунка при підписанні контракту. Усі виплати, які моряк отримав на борту судна або через представника роботодавця, виключаються із заробітної плати моряка.

Відповідно до п. 3.4 Договору про послуги з керівництва плавскладом від 11.12.2022 (далі-Договір), менеджери надають форму Індивідуального трудового договору до від?їзду члена екіпажу з України. Агент з укомплектування особовим складом має організувати підписання трудового договору та його копія відсилається електронною поштою назад до виїзду моряка з України.

Відповідно до п. 3.10 Договору, менеджери судна гарантують Агенту з укомплектування судна особовим складом виплату коштів, що призначаються для переказу зарплати плавскладу. Агент з укомплектування судна особовим складом гарантує переказ погоджених сум із зарплати моряків на вказані ними рахунки та/або будь-яких інших грошей, належних морякам, за рахунок Менеджерів Судна.

Відповідно до п. 3.12 Договору, Агент з укомплектування судна особовим складом в особі директора наділяється повноваженнями на підписання індивідуальних трудових договорів моряка від імені Менеджерів.

Аналіз наданих заявником доказів не дає суду підстави для висновку про наявність спору між заявником та судновласником щодо виплати заробітної плати: відсутній укладений між заявником та компанією «Trading Line Management SRL» або його агентом індивідуальний трудовий контракт із зазначенням періоду працевлаштування моряка на відповідному судні та його заробітної плати; не надано відомості щодо підстав зменшення періоду найму моряка, передбаченого п. 9 Контракту, та відомості щодо повернення моряка до України після списання з судна відповідно до п. 8.1 Контракту.

У п. 2 Контракту вказано банківський рахунок заявника, разом із цим не надано доказів відсутності переказів сум заробітної плати моряка на вказаний рахунок Агентом або Менеджером.

Лист компанії «Trading Line Management SRL» від 30.10.2024, на який посилається заявник як на підтвердження визнання компанією заборгованості по заробітній платі, носить узагальнений характер та не є беззаперечним доказом визнання компанією заборгованості із заробітної плати перед заявником у зазначеній ним сумі.

За вищевказаних обставин суддя дійшов висновку щодо необгрунтованості заяви про забезпечення позову та відсутності достатніх підстав для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 152, 153, 258-260 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заінтересована особа «Trading Line B.V.» про арешт морського судна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Г.І.Смокіна