ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року

Справа № 712/12119/23
Провадження № 22-ц/821/1176/24
Категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

секретаря Ярошенка Б. М.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 травня 2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2023 року ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивувало тим, що 26 січня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 733015729.

28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

31 грудня 2020 року Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції.

Відповідно до Реєстру боржників № 131 від 27 квітня 2021 року до Договору факторингу № 28/1118-1 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 733015729.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06 березня 2023 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтя 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 80322,96 грн, з яких: 21599,35 грн сума заборгованості по основному боргу; 58723,61 грн сума заборгованості по відсоткам.

Після відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до ОСОБА_1 , остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 06.03.2023, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Враховуючи викладене та посилаючись на приписи діючого законодавства, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість всього у розмірі 80322,96 грн та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2024 року позовні вимоги позивача задоволено повністю.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитним договором № 733015729 від 26 січня 2021 року в розмірі 80322,96 грн, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 2684 грн.

03 квітня 2024 року до суду першої інстанції надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Калініна С. К.про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 квітня 2024 року заяву задоволено, заочне рішення скасовано та призначено до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 травня 2024 року позовну заяву позивача задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитним договором № 733015729 від 26 січня 2021 року з додатковими угодами в розмірі 36 108,65 грн, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 1 207,80 грн. Стягнуто з ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 3 300,00 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем отримання відповідачкою кредитних коштів на умовах кредитного договору № 733015729 від 26 січня 2021 року, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачкою.

Вказаний факт, на думку суду, підтверджується наданими стороною позивача копіями правочинів та платіжними дорученнями про здійснення на ім`я відповідачки банківських переказів коштів в розмірах, передбачених кредитним договором № 733015729 від 26.01.2021 з додатковими угодами до нього.

Судом зазначено, що кредитором та відповідачкою були остаточно погоджені умови кредитування щодо загальної вартості кредиту, в тому числі і проценти.

ОСОБА_1 не надала доказів виконання кредитного договору повністю або частково, а тому суд вважав, що вимоги про стягнення відсотків підлягають до задоволення в частині 14 509,30 грн, оскільки вказана сума відсотків була остаточно погоджена сторонами додаткової угоди від 04.03.2021 до Договору № 733015729 від 26.01.2021.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скарги

10 червня 2024 року від представника ОСОБА_1 адвоката Калініна С. К. надійшла апеляційна скаргав якій просить суд скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.05.2024 повністю та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову. Також просив стягнути з позивача на користь відповідачки витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери», за надання професійної правничої (правової) допомоги в Соснівському районному суді м. Черкаси та в Черкаському апеляційному суді в розмірі 6 000,00 грн та 3 000,00 грн. Стягнути з ТОВ «ФК «ЄАПБ»на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 220,80 грн та за подання заяви про перегляд заочного рішення в розмірі 605,60 грн.

Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неправильним застосуванням судом норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою неправильне вирішення справи по суті, не сприяв повному, об`єктивному її розгляду, а тому рішення суду є незаконним та необґрунтованим.

Вказує, що лише кредитний договір № 733015729 від 26.01.2021 підписаний електронним цифровим підписом. Проте, ні паспорт споживчого кредиту до Договору № 733015729 від 26.01.2021, ні додаткові угоди від 27.01.2021, 30.01.2021, 20.02.2021, 20.02.2021, 24.02.2021, 01.03.2021, 03.03.2021, 04.03.2021 до Договору № 733015729 від 26.01.2021, ні Графіки розрахунків, які є додатками до вказаного кредитного договору та додаткових угод, відповідачкою не підписані, ні власноручно, ні електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.

Також зазначає, що позивач лише 25.04.2024 з відповіддю на відзив подав до суду частину Договору факторингу № 28/118-01 від 28 листопада 2018 року (першу і останню сторінки) та витяг з Реєстру прав вимоги № 131 від 27.04.2021 щодо боржника ОСОБА_1 , який не завірений жодною посадовою особою відповідно до вимог ЦПК України.

Вказує, що на час укладення договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, кредитного договору між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 від 26.01.2021 не існувало, а відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі договору факторингу від 28.11.2018.

Оскільки ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги відносно відповідачки, як боржника у зобов`язані, не набуло, таке право не було передано цим Товариством на підставі Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ».

28 червня 2024 року через підсистему «Електронний суд» від ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому Товариство просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.05.2024 без змін.

Відзив мотивований тим, що кредитний договір № 733015729 від 26.01.2021 був підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Жодних заперечень з приводу того, що відповідачка не погодилася з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання вищезазначеного договору стороною відповідачки висловлено не було.

На думку позивача, доводи скаржника щодо неукладеності додаткових угод до Договору № 733015729 від 26.01.2021, не можуть братися до ували, оскільки факт укладення додаткових угод підтверджується отриманням коштів за кожною з додаткових угод, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи.

Щодо відступлення права вимоги за кредитним договором № 733015729 від 26.01.2021 позивач вказує, що договори факторингу відповідачкою не визнавалися недійсними, а відтак вони є чинними, їх дійсність ніким не оспорено, а тому підлягають до виконання.

Щодо витрат скаржника на професійну правничу допомогу представник позивача вказує, що в даному випадку заявлена вартість виконаних робіт з огляду на малозначність справи та складність справи є неспівмірною. Термін виконання робіт, що зазначені в актах виконаних робіт щодо усних консультацій, ознайомлення з матеріалами справи, оформлення і складання відзиву на позовну заяву, апеляційну скаргу значно завищено, а тому вартість робіт не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх вартості.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

26 січня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 733015729.

Пунктом 1.1 цього Договору Кредитодавець зобовязується надати Позичальникові Кредит, на суму 3 700,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобовязується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазаначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ«МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

Згідно пункту 1.2 Договору кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником. У випадку надання Кредиту не в день укладення Договору, загальний строк надання Кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання Кредиту.

Відповідно до Графіку розрахунків, який є додатком до Договору № 733015729 від 26.01.2021, сторони погодили наступний графік розрахунків: термін платежу 25 лютого 2021 року; сума кредиту 3 700,00 грн; нараховані проценти 99,90 грн; до сплати (разом) 3 799, 90 грн.

У паспорті споживчого кредиту до Договору № 733015729 від 26.01.2021 зазначені умови кредитування, які надаються ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

27 січня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору № 733015729 від 26.01.2021, відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на суму 100 грн 00 коп.

Як вбачається з Графіку розрахунків, який є Додатком № 1 до Додаткової угоди від 27.01.2021 до Договору № 733015729 від 26.01.2021, сторони погодили наступний графік розрахунків: термін платежу 25 лютого 2021 року; загальна сума кредиту 3 800 грн 00 коп; нарахований процент 102 грн 51 коп; до сплати (разом) 3 902 грн 51 коп.

30 січня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору № 733015729 від 26.01.2021. Відповідно до якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 5 000 грн 00 коп.

Як вбачається з Графіку розрахунків, який є Додатком № 1 до Додаткової угоди від 30.01.2021 до Договору № 733015729 від 26.01.2021, сторони погодили наступний графік розрахунків: термін платежу 25 лютого 2021 року; загальна сума кредиту 8 800 грн 00 коп; нарахований процент 219 грн 51 коп; до сплати (разом) 9 019 грн 51 коп.

20 лютого 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору № 733015729 від 26.01.2021. Відповідно до додаткової угоди сторони домовились збільшити суму кредиту на суму 2 100 грн 00 коп.

Як вбачається з Графіку розрахунків, який є Додатком № 1 до Додаткової угоди від 20.02.2021 до Договору № 733015729 від 26.01.2021, сторони погодили наступний графік розрахунків: термін платежу 25 лютого 2021 року; загальна сума кредиту 10 900 грн 00 коп; нарахований процент 228 грн 96 коп; до сплати (разом) 11 128 грн 96 коп.

20 лютого 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачкою укладено Додаткову угоду до Договору № 733015729 від 26.01.2021. Відповідно до додаткової угоди сторони домовились збільшити суму кредиту на суму 1 000 грн 00 коп.

Як вбачається з Графіку розрахунків, який є Додатком № 1 до Додаткової угоди від 20.02.2021 до Договору № 733015729 від 26.01.2021, сторони погодили наступний графік розрахунків: термін платежу 25 лютого 2021 року; загальна сума кредиту 11 900 грн 00 коп; нарахований процент 233 грн 46 коп; до сплати (разом) 12 133 грн 46 коп.

24 лютого 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору № 733015729 від 26.01.2021. Відповідно до додаткової угоди сторони домовились збільшити суму кредиту на суму 2 100 грн 00 коп.

Відповідно до Графіку розрахунків, який є Додатком № 1 до Додаткової угоди від 24.02.2021 до Договору № 733015729 від 26.01.2021, сторони погодили наступний графік розрахунків: термін платежу 25 лютого 2021 року; загальна сума кредиту 14 000 грн 00 коп; нарахований процент 235 грн 35 коп; до сплати (разом) 14 235 грн 35 коп.

01 березня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачкою укладено Додаткову угоду до Договору № 733015729 від 26.01.2021. Відповідно до додаткової угоди сторони домовились збільшити суму кредиту на суму 2 000 грн 00 коп.

Як вбачається з Графіку розрахунків, який є Додатком № 1 до Додаткової угоди від 01.03.2021 до Договору № 733015729 від 26.01.2021, сторони погодили наступний графік розрахунків: термін платежу 27 березня 2021 року; загальна сума кредиту 15 999 грн 00 коп; нарахований процент 4106 грн 10 коп; до сплати (разом) 20 105 грн 45 коп.

03 березня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору № 733015729 від 26.01.2021. Відповідно до додаткової угоди сторони домовились збільшити суму кредиту на суму 5 050 грн 00 коп.

Як вбачається з Графіку розрахунків, який є Додатком № 1 до Додаткової угоди від 03.03.2021 до Договору № 733015729 від 26.01.2021, сторони погодили наступний графік розрахунків: термін платежу 27 березня 2021 року; загальна сума кредиту 21 049 грн 00 коп; нарахований процент 5 160 грн 66 коп; до сплати (разом) 26 210 грн 01 коп.

04 березня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору № 733015729 від 26.01.2021. Відповідно до додаткової угоди сторони домовились збільшити суму кредиту на суму 550 грн 00 коп.

Як вбачається з Графіку розрахунків, який є Додатком № 1 до Додаткової угоди від 04.03.2021 до Договору № 733015729 від 26.01.2021, сторони погодили наступний графік розрахунків: термін платежу 27 березня 2021 року; загальна сума кредиту 21 599 грн 00 коп; нарахований процент 5 270 грн 60 коп; до сплати (разом) 26 869 грн 95 коп.

28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобовязується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобовязується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

У Додатковій угоді № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 131 від 27.04.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 733015729 від 26.01.2021.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20102022, згідно з яким ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 22-23 т. 1).

Згідно витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 80 322,96 грн (а.с. 24 т. 1).

Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 733015729 від 26.01.2021 за період з 06 березня 2023 року по 31 серпня 2023 року, заборгованість ОСОБА_1 складає 80 322,96 грн, з яких: 21 599,35 грн - сума заборгованості по основному боргу, 58 723,61 грн - сума заборгованості по відсоткам (а.с. 25 т. 1).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З прохальної частини відзиву на апеляційну скаргу вбачається, що представник позивача просить проводити розгляд справи без його участі, апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.05.2024 без змін.

Представник ОСОБА_1 адвокат Калінін С. К. через підсистему «Електронний суд» на адресу суду надіслав заяву про розгляд апеляційної скарги без участі сторони відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно до 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що 26 січня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір № 733015729, який підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором MNV6JV38, який відправлений на номер мобільного телефону 26.01.2021 20:27 год та введений у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 26.01.2021 20:28. Невід`ємними частинами кредитного договору визначено паспорт кредиту та графік розрахунків.

Отримання кредиту відповідачкою, на думку суду, доведено як самим договором № 733015729 від 26.01.2021 з додатковими угодами від 27.01.2021, 30.01.2021, 20.02.2021, 20.02.2021, 24.02.2021, 01.03.2021, 03.03.2021, 04.03.2021 до договору № 733015729 від 26.01.2021, так і платіжними дорученнями про здійснення на ім`я відповідачки банківських переказів коштів в розмірах, передбачених кредитним договором з додатковими угодами до нього.

Суд також дійшов висновку, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по кредитному договору з додатковими угодами, а ОСОБА_1 прийняла умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання їх електронним цифровим підписом за допомогою одноразових ідентифікаторів. А оскільки ОСОБА_1 не надала докази суду про виконання кредитного договору повністю або частково, суд вважав, що вимоги про стягнення з неї боргу по кредиту в розмірі 21 599, 35 грн підлягали до задоволення, а вимоги про стягнення відсотків підлягали до задоволення в частині стягнення 14 509,30 грн, оскільки сума відсотків була остаточно погоджена сторонами Додатковою угодою від 04.03.2021 до Договору № 733015729 від 26.01.2021.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 січня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір № 733015729.

У відповідності до п. 1.1. цього Договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит, на суму 3 700 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазаначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

При цьому п. 2.1.1.5. сторони приведеного Договору визначили, що Кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за Договором або за договором факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого, Кредитодавець в будь-який час в тому числі після закінчення Дисконтного періоду, має право відступити право вимоги до Позичальника будь-якій третій особі.

Відповідно до Графіку розрахунків, який є додатком до Договору № 733015729 від 26.01.2021, сторони погодили наступний графік розрахунків: термін платежу 25 лютого 2021 року; сума кредиту 3 700 грн 00 коп; нараховані проценти 99 грн 90 коп; до сплати (разом) 3 799 грн 90 коп.

Крім того, до позовної заяви були додані додаткові угоди від 27.01.2021, 30.01.2021, 20.02.2021, 20.02.2021, 24.02.2021, 01.03.2021, 03.03.2021, 04.03.2021 до Договору № 733015729 від 26.01.2021 та відповідні графіки розрахунків до них.

Згідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У ст. 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом ч. ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Поряд з викладеним судом встановлено, що позивачем в підтвердження переходу права вимоги від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до позову додано частину Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (першу та останню його сторінки).

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 131 від 27.04.2021, укладеного ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, право вимоги відступається за Договором № 733015729 від 26.01.2021, боржник ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 51 509,14 грн.

Отже, наведене засвідчує, що на час укладення Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 кредитного договору між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , укладеного 26.01.2021, ще не існувало.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06 березня 2023 року до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 80 322 грн 96 коп., з яких: 21 599 грн 35 коп. сума заборгованості по основному боргу; 58 723 грн 61 коп. сума заборгованості по відсоткам.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 631 ЦК України, в редакції чинній на час укладання договорів від 26 січня 2021 року визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

В матеріалах справи відсутнє повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 733015729 від 26.01.2021 та будь-яке підтвердження про направлення ОСОБА_1 такого повідомлення за договорами факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та № 20102022 від 20.10.2022.

Відповідно до приписів ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

З зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобовязанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобовязання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обовязку у конкретному зобовязанні; 2) зобовязання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобовязання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобовязанні.

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно зясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.

У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

Дійсність вимоги (субєктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого субєктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення (постанова Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч. 1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012).

З матеріалів справи вбачається, що право вимоги до ОСОБА_1 переходило двічі: від первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ».

Разом з тим, на момент укладення Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 боргові зобов`язання ОСОБА_1 за договором № 733015729 від 26.01.2021 ще не існували, а відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором.

Оскільки на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018.

В Додатковій угоді № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 пунктом 1.3 встановлено, що право вимоги це права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

В свою чергу п. 2.1.1.5. сторони Договору укладеного 26 січня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 № 733015729 визначили, що Кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за Договором або за договором факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого, Кредитодавець в будь-який час в тому числі після закінчення Дисконтного періоду, має право відступити право вимоги до Позичальника будь-якій третій особі.

Отже, зокрема враховуючи, що у відповідності до ст. 631 ЦК України договір набирає чинності з моменту його укладеннясторони спірного договору визначили, що даним правом кредитодавець наділений саме з часу укладання Кредитного договору від 26 січня 2021 року.

Права майбутньої вимоги на момент укладення договору має бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» щодо ОСОБА_1 на момент укладення Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 не існувало та сторони не могли передбачити, що 26.01.2021 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» укладе договір з відповідачкою.

20 жовтня 2022 року на підставі договору факторингу ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передало фактору ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.

Разом з тим, право вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , у даний договір входити не могло.

Враховуючи, що позивачем ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» не доведено факту переходу права вимоги до відповідачки за кредитним договором на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ».

Суд першої інстанції на вказану обставину уваги не звернув, не перевірив наявність у позивача права вимоги до відповідачки на підставі укладеного з ним Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з наведених вище підстав.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Частинами 1 та 2 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи висновок апеляційного суду про скасування рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог, з позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення та за подання апеляційної скарги в розмірі 3 825,60 грн.

Що стосується судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги в суді першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів зауважує наступне.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень ч. 1 першої, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1 - 6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів ОСОБА_1 в суді першої інстанції здійснював адвокат Калінін С.К. на підставі Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/24 від 23.03.2024 та ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 № 1196458 від 01.04.2024.

У відзиві на позовну заяву представником відповідача адвокатом Калініним С. К. заявлено вимогу про стягнення судових витрат за надання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 6 000,00 грн. На підтвердження таких витрат до відзиву додано ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 № 1196458 від 01.04.2024 (а.с. 182 т. 1), Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/24 від 23.03.2024 (а.с. 173 т. 1), Додаток № 1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/24 від 23.03.2024 (а.с. 175 т. 1), Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 20.04.2024 (а.с. 178 т. 1), Рекомедовані (мінімальні) ставки адвокатського гонорару (вигнагороди) (а.с. 176 т. 1), платіжну інстанцію № МВ78844298 від 15.04.2024 про сплату 1 000,00 грн за юридичні послуги ОСОБА_1 , платіжну інстанцію № НОМЕР_1 від 15.04.2024 про сплату 2 000,00 грн за юридичні послуги ОСОБА_1 , платіжну інстанцію № НОМЕР_2 від 25.04.2024 про сплату 3 000,00 грн за юридичні послуги ОСОБА_1 (а.с. 179-180 т. 1).

Як вбачається з Договору про надання професійної правничої допоомги № б/н/24 від 23.03.2024 предметом даного договору є надання Бюро усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту, оскаржити у Черкаському апеляційному суді рішення Соснівського районного суду від 20.02.2024 по справі № 712/12119/23 за позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (пункт 1.1. Договору).

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що за правничу (правову) допомогу, передбачену в пп. 1.1., 1.2. Договору Клієнт сплачує Бюро гонорар (винагороду) розмір якого, а також умови та порядок розрахунків визначається Сторонами в додатках до цього Договору, з урахуванням Рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару (винагороди), затверджених рішенням засновника Адвокатського бюро «Калінін та партнери» № 3/2018 від 17.07.2018.

Пунктом 2 Додатку № 1 до Договору сторони домовились, що за надання професійної правничої (правової) допомоги, передбаченої пп. 1.1. Договору Клієнт сплачує Бюро гонорар (винагороду) в розмірі 6 000,00 грн, у строк до набрання законної сили, у справі, що визначена предметом Договору.

Згідно наданого акту виконаних робіт (наданих послуг) від 20.04.2024 Бюро надало Клієнту ОСОБА_1 юридичні послуги (професійну правничу допомогу) у формі:

1. Складання, оформлення, подання до Соснівського районного суду м. Черкаси в інтересах Клієнта заяви про перегляд заочного рішення від 20.02.2024 по справі № 712/12119/23 за позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості на яку витрачено 7 годин часу, яка коштує 3 500,00 грн.

2. Складання, оформлення, подання до Соснівського районного суду м. Черкаси в інтересах Клієнта відзиву на позовну заяву по справі № 712/12119/23 за позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості на яку витрачено 5 годин часу, яка коштує 2 500,00 грн.

З викладеного слідує, що загальна вартість витрат на праничу допомогу, понесених в суді першої інстанції адвоката складає 6 000,00 грн.

Також, звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою, стороною відповідача заялено вимогу про стягнення судових витрат на правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.

Витрати відповідачкою на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підтверджено наступними доказами.

До апеляційної скарги додано Договір № б/н/24 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 06.06.2024, предметом якого є надання Бюро усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту оскаржити у Черкаському апеляційному суді рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.05.2024 по справі № 712/12119/23 за позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (пункт 1.1. Договору).

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що за правничу (правову) допомогу, передбачену пп. 1.1., 1.2. Договору Клієнт сплачує Бюро гонорар (винагороду), розмір якого, а також умови та порядок розрахунків визначається сторонами в додатках до цього Договору, з урахуванням Рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару (винагороди), затверджених рішенням засновника Адвокатського бюро «Калінін та партнери» № 3/2018 від 17.07.2018.

Також надано Додаток № 1 до Договору № б/н/24 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 06.06.2024, згідно з яким сторони домовились, що за надання професійної правничої (правової) допомоги, передбаченої пп. 1.1. Договору Клієнт сплачує Бюро гонорар (винагороду) в розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень, у строк до набрання законної сили, у справі, що визначена предметом Договору.

Згідно наданого акту виконаних робіт (наданих послуг) від 08.06.2024 Бюро надало Клієну юридичні послуги (професійну допомогу) у формі складання, оформлення, подання до Черкаського апеляційного суду в інтересах Клієнта апеляційної скарги на рішення рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.05.2024 по справі № 712/12119/23 за позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, на що витрачено 6 годин часу вартістю 3000,00 грн.

Відповідно, витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції складають 3 000,00 грн.

Сторона позивача скористалася своїм провом на подання заперечення проти витрат на правничу допомогу як у суді першої, так і апеляційній інстанцій, зазначивши про це у відзиві на апеляційну скаргу та посилаючись на неспівмірність зазначених витрат.

Надаючи оцінку доказам у справі, суд апеляційної інстанції враховує позицію Великої Палати Верховного Суду висловлену у справі № 904/4507/18, де зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VІ).

Колегія суддів, враховуючи критерій реальності наданих доказів та обсяг виконаних робіт адвокатом на представництво інтересів відповідача, складність справи та реально витрачений час на надання адвокатських послуг, приходить до переконання про обгрунтованість та доведеність заявлених до компенсації витрат на правову допомогу, понесених в суді першої та апеляційної інстанцій в загальному розмірі 9000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича- задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 травня 2024 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3825,60 грн.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено10 жовтня 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков