ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2482/24 Справа № 182/2331/23 Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О.В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
УХВАЛА

про повернення справи до суду першої інстанції

26 червня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Бондар Я.М., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №182/2331/23 за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про надання дозволу на приватизацію, за апеляційною скаргою Нікопольської міської ради на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2024 року, ухваленого у складі судді Рунчевої О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Нікопольської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про надання дозволу на приватизацію.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що ОСОБА_3 отримала квартиру АДРЕСА_1 у 1977 році від ТОВ «Нікопольстрой». У цьому ж році разом з родиною вона в`їхала туди і проживає та до теперішнього часу. ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 і з моменту отримання квартири проживає разом із своєю матір`ю. ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 та онуком ОСОБА_3 , та з народження проживає разом із матір`ю та бабусею.

Ордер, який давав право ОСОБА_3 та членам її родини вселитися у квартиру АДРЕСА_1 у родині не зберігся.

У лютому 2023 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача з заявою про надання дозволу на приватизацію, але їй було відмовлено листом від 21.03.2023 р. №147/23, у якому зазначено, що ОСОБА_3 не надала копію ордеру про надання жилої площі, який є підставою на вселення та на підставі якого вкладається договір найму житла.

ОСОБА_3 є відповідальним квартиронаймачем. Документів які б свідчили про незаконне вселення ОСОБА_3 та членів її родини не існує.

ОСОБА_2 09.03.2023р. написав заяву про відмову від участі у приватизації. Заява посвідчена приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кулик О.П.

Вважає, відмову виконкому Нікопольської міської ради у наданні дозволу на приватизацію квартири АДРЕСА_1 незаконною і є такою що порушує вимоги Закону України «Про прирватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадин», яке затверджено наказом Міністра з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.99р.».

На підставі викладеного, просила суд визнати неправомірною відмову виконкому Нікопольської міської ради щодо надання дозволу на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та визнати за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано виконком Нікопольської міської ради Дніпропетровської області надати ОСОБА_1 дозвіл на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 . В іншій частині відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням Нікопольська міська рада подала апеляційну скаргу в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначили, що ОСОБА_1 , яка є членом сім`ї головного квартиронаймача ОСОБА_3 до органу привтаизації не зверталась, а лише виявила бажання взяти участь у приватизації шляхом спрямування позовних вимог одночасно з позивачем ОСОБА_3 .

Також зазначає, що в резолютивній частині рішення зобов`язано виконком Нікопольської міської ради Дніпропетровської області надати дозвіл на приватизацію, в той час як позов пред`явлено до Нікопольської міської ради, і вимоги не стосувались зобов`язань відповідача надати дозвіл на приватизацію, а визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 право на приватизацію.

Крім того, залишаючи без розгляду позовні вимоги ОСОБА_3 , судом не враховано, що судовий збір сплачений позивачами, стосується однієї вимоги для них обох, а тому позивачем необхідно було доплатити судовий збір та уточнити позовні вимоги без урахування вимог позивача ОСОБА_3 .

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При вивчені матеріалів справи апеляційним судом було встановлено, що справа надійшла до апеляційного суду оформлена не належним чином.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» зазначено, що при вирішенні питання про повернення до суду першої інстанції справи, яка надійшла разом з апеляційною скаргою, для усунення недоліків у її оформленні апеляційні суди повинні враховувати, що перелік недоліків у оформленні справи, як про підставу для повернення справи до суду першої інстанції з метою їх усунення, не є вичерпним. Суддя-доповідач своєю ухвалою може повернути справу до суду першої інстанції для усунення таких недоліків: 1) справа неналежно оформлена, зокрема відсутні підписи у протоколі чи журналі судового засідання; судове рішення чи протокол судового засідання є нечитабельні; у справі відсутній протокол судового засідання, журнал судового засідання чи технічний запис, справа не підшита, сторінки не пронумеровані, опис документів у справі належним чином не оформлено тощо; 2) не розглянуто зауваження щодо правильності та повноти фіксування судового процесу технічними засобами або письмові зауваження щодо повноти чи правильності протоколу судового засідання; 3) не вирішено питання про ухвалення додаткового рішення тощо.

Як вбачається з матеріалів справи 08 вересня 2023 року позивачем ОСОБА_3 було подано до суду заяву про залишення її позовних вимог до Нікопольської міської ради без розгляду.

Згідно п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у ст.43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

У підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті (частини перша статті 200 ЦПК України).

Пунктом 1 частини другої статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи наведене, відсутня законодавча заборона на постановлення ухвали про залишення без розгляду частини позовних вимог на стадії підготовчого судового засідання. При цьому така заборона суперечила б положеннями частини першої, третьої статті 13 ЦПК України.

Схожий правовий висновок було висловлено Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 202/11928/14-ц, від 22 березня 2021 року у справі № 753/8125/17.

Таким чином, подати заяву про залишення позову без розгляду є правом заявника, який на власний розсуд розпоряджається своїми правами, таке право є абсолютним і не залежить від волі інших учасників процесу.

При цьому надане заявнику право на подання такої заяви не залежить від думки інших учасників справи і суд не зобов`язаний при вирішенні відповідного питання з`ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотивів, у зв`язку з якими така заява подана.

Окрім цього, суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті.

Аналогічна правова позиція висловлена 23 листопада 2022 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 759/14677/21, провадження № 61-10292св22 (ЄДРСРУ № 107651717).

З вищевикладеного вбачається, що за результатами розгляду заяви позивача про залишення позову без розгляду, постановляється ухвала яка, відповідно до вимог ст.353 ЦПК України, підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Проте, матеріали справи не містять ухвали суду щодо вирішення заяви ОСОБА_3 про залишення її позовних вимог без розгляду, разом з тим ці вимоги не вирішені і по суті позову, що видно з рішення суду.

Враховуючи зазначені обставини, для забезпечення апеляційного розгляду, вищезазначена цивільна справа, підлягає поверненню до суду першої інстанції, із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути зазначені недоліки.

Керуючись ч.3 ст.365 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу №182/2331/23 за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про надання дозволу на приватизацію, повернути до суду першої інстанції для усунення недоліків та вирішення питання по заяві ОСОБА_3 від 08 вересаня 2023 року про залишення без розгляду позову в частині заявлених нею вимог, в строк до 10 липня 2024 року, після чого справа підлягає поверненню до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

Повний текст ухвали складено 26 червня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Агєєв