КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/3085/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

при секретарі Ящуку Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу апеляційними скаргами Державного агентства резерву України та Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2023 року (суддя Савицький О.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства резерву України, Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України, тимчасово виконуючого обов`язки голови Державного агентства резерву України Казаської Лідії Валентинівни про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

у вересні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: визнати незаконним та скасувати наказ Державного агентства резерву України № 65-к від 16 серпня 2022 року про звільнення його з посади генерального директора державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України; поновити його на посаді генерального директора державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України з 17 серпня 2022 року; стягнути з Державного агентства резерву України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу по день ухвалення рішення суду.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що ДО «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України діє на підставі статуту, затвердженого наказом Державного агентства резерву України від 20 вересня 2016 року № 193, відповідно до якого керівник ДО «Комбінат «Дніпро» призначається Державним агентством резерву України, шляхом укладення контракту, а також Державне агентство резерву України звільняє керівника відповідним наказом. 9 серпня 2021 року між ним та Державним агентством резерву України був укладений контракт № 4/21, відповідного до умов якого його було призначено на посаду генерального директора ДО «Комбінат «Дніпро» на термін з 9 серпня 2021 року по 8 серпня 2025 року. 16 серпня 2022 року Державне агентство резерву України видало наказ про його звільнення з посади генерального директора ДО «Комбінат «Дніпро» за невиконання обов`язків, передбачених контрактом, відповідно до підпункту «в» пункту 5.3 розділу 5 «Внесення змін та доповнень до контракту та його припинення» контракту та пункту 8 частини 1 статті 36 КЗпП України.

Позивач стверджував, що копію вказаного наказу йому не було вручено, однак на

адресу електронної пошти ДО «Комбінат «Дніпро» надійшов наказ тимчасово виконуючого обов`язки голови Державного агентства резерву України Казанської Л.В. № 65-к від 16 серпня 2022 року «Про припинення дії контракту та звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора ДО «Комбінат «Дніпро» відповідно до пункту 8 частини 1 статті 36 КЗпП України, на підставі пп. «в» п. 5.3 контракту № 4/21 від 9 серпня 2021 року». Підставою звільнення, згідно вказаного наказу, зазначено подання службової записки начальника відділу внутрішнього аудиту системи державного реєстру від 3 серпня 2022 року № 0.70/4-23, підпункт 2.1.4 пункту 2.1 розділу 2 «Права та обов`язки сторін», підпункт «в» пункту 5.3 розділу 5 «Внесення змін і доповнень до контракту та його припинення» контракту, пункту 8 частини 1 статті 36 КЗпП України.

Позивач зазначав, що відповідно до п. 2.1.4 пункту 2.1 розділу 2 «Права та обов`язки сторін» контракту, керівник зобов`язаний забезпечувати якісне і своєчасне виконання наказів, доручень та розпоряджень керівництва органу управління майном, які належать до компетенції організації та безпосередньо стосується її діяльності. Згідно підпункту «в» пункту 5.3 розділу 5 «Внесення змін і доповнень до контракту та його припинення» контракту, керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи органу управління майном до закінчення терміну дії у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи зобов`язань, передбачених контрактом, в результаті чого для організації настали значні негативні наслідки.

Позивач вважав, що наказ Державного агентства резерву України № 65-к від 16 серпня 2022 року про звільнення його з посади генерального директора ДО «Комбінат «Дніпро» за одноразове грубе порушення законодавства чи зобов`язань, передбачених контрактом, виданий з упередженням, без дотримання законної процедури та з порушенням закону, так як в наказі про його звільнення відповідач не вказав, яке саме порушення законодавства чи зобов`язань, передбачених контрактом, стало причиною звільнення, не обґрунтовано значних негативних наслідків для підприємства (понесення збитків, штрафів), завданих його діями. Крім того, враховуючи службову записку начальника відділу внутрішнього аудиту системи державного реєстру від 3 серпня 2022 року № 0.70/4-23, можна припустити, що міститься посилання на аудиторський звіт діяльності ДО «Комбінат «Дніпро» від 2 серпня 2022 року № 0.70/9-2, проведений за період з 1 січня 2020 року по 30 червня 2022 року (з урахуванням, що його призначено на посаду 9 серпня 2021 року). При цьому у висновках вказаного аудиторського звіту від 2 серпня 2022 року № 0.70/9-2 і аудиторських рекомендаціях щодо проведення фінансово-господарської діяльності ДО «Комбінат «Дніпро» у відповідності до актів законодавства вих. № 1352/0/4-22 від 15 серпня 2022 року з терміном виконання до 2 вересня 2022 року, відсутні посилання на будь-які порушення саме ним діючого законодавства, що спричинили завдання збитків чи сплату штрафів, а належного службового розслідування спеціальною комісією, призначено та проведено не було, будь-яких пояснень від нього відібрано не було.

Позивач зазначав, що жодної норми законодавства чи жодного положення контракту, за яким він працював, які б свідчили, що рекомендації відповідача являються прямою підставою для розірвання трудових відносин та винесення наказу про звільнення керівника органу, щодо якого здійснювався аудит, йому не відомо.

Також, позивач вважав наявність порушення процедури його звільнення в частині необхідності проведення службового розслідування спеціальною комісією для перевірки факту виявлених порушень (одноразового грубого порушення керівником зобов`язань, передбачених контрактом, в результаті чого для організації настали значні негативні наслідки) та прийняття рішення за результатами розгляду матеріалів комісії органом управління майном.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2023 року позов задоволено частково, визнано неправомірним та скасовано наказ тимчасово

виконуючого обов`язки голови Державного агентства резерву України Казанської Лідії Валентинівни від 16 серпня 2022 року № 65-к про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України; поновлено ОСОБА_1 на посаді генерального директора Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України з 17 серпня 2022 року; стягнуто з Державної організації «Комбінат «Дніпро» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 серпня 2022 року по 30 жовтня 2023 року включно у розмірі 430 114грн 06коп. без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів; стягнуто з Державного агентства резерву України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 992грн 40коп.; в решті вимог позову відмовлено; стягнуто з Державного агентства резерву України на користь держави судовий збір в сумі 992грн. 40коп.; стягнуто з Державної організації «Комбінат «Дніпро» на користь держави судовий збір в сумі 4301грн 14коп.

У поданій апеляційній скарзі голова комісії з реорганізації (перетворення) ДО «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України - Яценко О.С. просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновків, які цим обставинам не відповідають, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Представник відповідача зазначає, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про недоведеність відповідачами факту невиконання позивачем своїх обов`язків щодо забезпечення якісного і своєчасного виконання наказів, доручень та розпоряджень органу управління майном, які належать до компетенції організації та безпосередньо стосуються її діяльності та/або вчинення ним одноразового грубого порушення законодавства чи зобов`язань, передбачених контрактом, в результаті чого для організації настали значні негативні наслідки, оскільки в липні-серпні 2022 року відділом внутрішнього аудиту системи державного резерву Державного агентства резерву України на підставі пункту 2 операційного плану діяльності з внутрішнього аудиту Держрезерву за 2022 рік та наказу Держрезерву від 13 липня 2022 року № 53 «Про проведення планового внутрішнього аудиту», було проведено аудит діяльності Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України щодо законності та достовірності фінансової і бюджетної звітності, правильності ведення бухгалтерського обліку та дотримання актів законодавства, плану, процедур з питань використання і збереження активів та управління майном, функціонування систем внутрішнього контролю за період з 1 січня 2020 року до 30 червня 2022 року, на підставі якого складено аудиторський звіт від 2 серпня 2022 року № 0.70/9-2, яким встановленні численні порушення, зокрема:

факти, що мають ознаки кримінального правопорушення, а саме розкрадання працівниками комбінату державного майна (металобрухту), через що розрахунково понесено втрат щонайменше на суму 18 004грн;

користування послугами третіх осіб щодо вантажно-розвантажувальних робіт на території комбінату, в той час коли комбінатом також надаються вказані послуги згідно «Положення про порядок надання платних послуг» (нова редакція), яке затверджено в.о. генерального директора комбінату від 5 липня 2021 року, що є одним із основних та прибуткових видів надання послуг, вказує на можливі недоотримання доходів комбінатом;

факти мають ознаки порушень постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2003 року № 848 та Порядку використання службового легкового автотранспорту ДО «Комбінат «Дніпро» з боку керівництва комбінату у частині використання державного майна у цілях не пов`язаних з діяльністю комбінату, що можуть свідчити про спричинення

істотної матеріальної шкоди державним інтересам та завдання матеріальної шкоди ДО «Комбінат «Дніпро» та можуть мати ознаки кримінального правопорушення в частині зловживання владою або службовим становищем з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для фізичної особи;

факти розбіжностей цін між укладеними договорами та діючими розмірами плати за послуги, які надаються ДО «Комбінат «Дніпро» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2003 року № 586, що призвело до недоотримання доходів комбінатом, розрахунково в загальній сумі 1 748 496,37грн.

Представник відповідача стверджує, що за вказаними фактами відділом поліції № 2 Черкаського районного управління поліції відкрито кримінальне провадження № 0000057 від 9 вересня 2022 року. Крім того, Управлінням стратегічних розслідувань Національної поліції України в Черкаській області відкрито адміністративне провадження № 1283 від 18 серпня 2022 року щодо порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції». Станом на 9 травня 2023 року управлінням здійснюються дії щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_1 , а попередньо зібрані матеріали було погоджено в прокуратурі та констатовано наявність ознак правопорушення, передбаченого частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП та достатність зібраних доказів і узгоджено доцільність ініціювання розгляду матеріалів в суді.

Крім цього представник відповідача зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивача було звільнено з роботи наказом Державного агентства резерву України від 16 серпня 2022 року № 65-к без забезпечення йому можливості виконати рекомендації Державного агентства резерву України у встановлений строк, оскільки у самому листі чітко вказано, що забезпечення виконання рекомендацій з метою усунення виявлених під час аудиту порушень доручено саме керівництву комбінату, а не особисто ОСОБА_1 , тому ця обставина не перешкоджала звільненню останнього.

Також, представник відповідача вважає необґрунтованими посилання позивача на недотримання встановленого порядку звільнення з роботи, що полягало у невідібрані у нього пояснень у відповідності до статті 149 КЗпП України, оскільки позивача звільнено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, а не п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Щодо посилань позивача на необхідність проведення службового розслідування спеціальною комісією та прийняття рішення за результатом розгляду матеріалів органом управління майном, то вони не відповідають дійсності, оскільки жодним пунктом контракту не встановлено обов`язку проведення службового розслідування для його звільнення.

Крім того, представник відповідача зазначає, що суд першої інстанції, в порушення вимог статті 89 ЦПК України, не надав жодної оцінки наявним в матеріалах справи зверненням і скаргам трудового колективу та профспілки комбінату, а також поклажодавців на ОСОБА_1 .

Представник Державного агентства резерву України - Михайлець О.В. у своїй апеляційній скарзі також просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Представник відповідача зазначає, що суд першої інстанції зробив неправильний висновок щодо невизначеності, за яке конкретно порушення позивача його було звільнено з роботи та в чому саме полягало невиконання ним своїх зобов`язань щодо забезпечення якісного і своєчасного виконання наказів, доручень та розпоряджень керівництва органу управління майном, які належать до компетенції організації та безпосередньо стосуються

її діяльності, оскільки укладаючи контракт, позивач погодився з його умовами, у тому числі з підвищеною відповідальністю за порушення його умов, а також з тим, що порушення хоча б одного з пунктів контракту є підставою для його дострокового розірвання. При цьому у службовій записці відділу внутрішнього аудиту системи державного резерву від 3 серпня 2022 року № 0.70/4-23 викладено грубі порушення, які мали значний вплив на стан основної діяльності організації та збереження державного майна ДО «Комбінат «Дніпро», виявлених під час внутрішнього аудиту та зафіксованих у розділі «Висновки та рекомендації» аудиторського звіту від 2 серпня 2022 року № 0.70/9-2, зокрема: 1) недоотримання доходів ДО «Комбінат «Дніпро» в розрахунково загальній сумі 1 748 496,37грн; 2) укладення в силу частини 2 статті 215 ЦК України нікчемного договору позички транспортного засобу № 1 від 1 квітня 2022 року в порушення частини 2 статті 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» щодо заборони передачі державного або комунального майна в безоплатне користування або позичку; 3) наявність ознак кримінального правопорушення щодо розкрадання державного майна (металобрухту), через що понесено втрати щонайменше на суму 18 004грн.

Представник відповідача вважає, що суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою, що зазначений внутрішній аудит охоплював період діяльності позивача на посаді генерального директора з 9 серпня 2021 року по 16 серпня 2022 року, при цьому саме за цей період були зафіксовані перелічені в ньому грубі порушення.

Також представник відповідача стверджує, що позивач умисно вводить суд в оману, приховуючи факт власного ознайомлення з аудиторським звітом від 2 серпня 2022 року № 0.70/9-2, наявність заперечень на зазначений звіт, які направлені на адресу Держрезерву листом ДО «Комбінат «Дніпро» від 10 серпня 2022 року № 304/01-19 за власноручним підписом ОСОБА_1 , а також листа Держрезерву від 12 серпня 2022 року № 1348/0/4-22, яким повідомлено позивача про відхилення заперечень та залишення аудиторського звіту без змін, що, на думку представника відповідача, свідчить про свідоме безпосереднє порушення позивачем засад цивільного судочинства, зловживання процесуальними правами, незаконне та безпідставне звернення з позовом. При цьому, зміст листа Держрезерву від 15 серпня 2022 року № 1352/0/4-22, на який посилається суд в оскаржуваному рішенні, жодним чином не спростовує встановлених аудиторським звітом фактів невиконання позивачем умов контракту, що спричинили значні негативні наслідки стану основної діяльності організації та збереження державного майна, а також інтересам держави.

Представник відповідача вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на відсутність факту проведення службового розслідування, як на підставу скасування оспорюваного наказу, оскільки рішення суду не містить жодних посилань на нормативно-правові, підзаконні чи організаційно-розпорядчі акти, а також правові висновки Верховного Суду про застосування норм права, згідно яких на відповідача покладено обов`язок щодо вчинення вищевказаних дій. При цьому, плановий внутрішній аудит ДО «Комбінат «Дніпро» проводився в присутності позивача, який належний чином ознайомлений з аудиторським звітом, однак під час проведення аудиту не надав жодного документу на спростування виявлених аудиторським звітом порушень. Також, в оскаржуваному судовому рішенні не знайшов відображення факт надання позивачем заперечень на аудиторський звіт, які направлені на адресу Держрезерву листом ДО «Комбінат «Дніпро» від 10 серпня 2022 року № 304/01-19 за власноручним підписом ОСОБА_1 .

Крім цього, представник відповідача зазначає, що позивачем на надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається, а відтак суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги, необґрунтовано відхиливши при цьому доводи відповідача, що є суттєвим порушенням норм

процесуального права та суперечить правовим позиціям Європейського суду з прав людини.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Петренко І.Л. просить у задоволенні апеляційних скарг відмовити, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що аудиторський звіт від 2 серпня 2022 року № 0.70/9-2, яким встановлені згадані відповідачами порушення, складено за період часу із 1 січня 2020 року до 30 червня 2022 року, в той час як позивач обіймав посаду директора комбінату лише з 9 серпня 2021 року, при чому вказаний звіт не зазначений у наказі про звільнення позивача як підстава його звільнення.

Також представник позивача вважає необґрунтованим посилання відповідачів на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 від 9 вересня 2022 року, оскільки саме по собі внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення не може бути належним доказом вини особи у вчиненні такого правопорушення, більше того, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочате вже після звільнення позивача, а відтак вказана обставина не була підставою звільнення його з роботи.

Крім цього, представник позивача зазначає, що листом Держрезерву № 1352/0/4-22 від 15 серпня 2022 року «Про направлення рекомендацій» ДО «Комбінат «Дніпро» рекомендовано надати Державному агентству резерву України інформацію про виконання вказаних рекомендацій з копіями підтверджуючих документів в термін до 2 вересня 2022 року, однак позивача звільнено з роботи наказом Державного агентства резерву України № 65-к від 16 серпня 2022 року, без забезпечення йому можливості виконати рекомендації Держрезерву у вказаний строк, що суперечить положенням Порядку здійснення внутрішнього аудиту та утворення підрозділів внутрішнього аудиту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 2011 року № 1001.

Представник позивача також вважає, що відповідачі належними доказами не підтвердили свої доводи про невиконання чи неналежне виконання позивачем покладених на нього обов`язків, відтак рішення про його звільнення було незаконним та необґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника Державного агентства резерву України - Михайлець О.В. та представника Державної організації «Комбінат Дніпро» - адвоката Дем`яненко Л.В., які підтримали доводи апеляційних скарг, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Петренко І.Л., яка просила залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг та відзиву на них, вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 9 серпня 2021 року між Державним агентством резерву України та ОСОБА_1 був укладений контракт № 4/21, на підставі якого ОСОБА_1 був призначений на посаду генерального директора Державної організації «Комбінат «Дніпро» на строк з 9 серпня 2021 року по 8 серпня 2025 року (с.с.10-20 т.1).

2 серпня 2022 року відділом внутрішнього аудиту системи державного резерву Державного агентства резерву України складений аудиторський звіт оцінки діяльності Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України щодо законності та достовірності фінансової і бюджетної звітності, правильності ведення бухгалтерського обліку та дотримання актів законодавства, плану процедур з питань використання і збереження активів та управління майном, функціонування систем внутрішнього контролю за період з 1 січня 2020 року по 30 червня 2022 року.

10 серпня 2022 року генеральний директор ДО «Комбінат «Дінпро» ОСОБА_1 направив до Державного агентства резерву України заперечення на висновки

аудиторського звіту.

15 серпня 2022 року Державне агентство резерву України направило до Державної організації «Комбінат «Дніпро» лист «Про направлення рекомендацій», у якому, підсумовуючи загальні результати аудиту, з метою приведення фінансово-господарської діяльності організації у відповідність до актів законодавства, керівництво Державної організації «Комбінат «Дніпро» зобов`язано забезпечити виконання зазначених в листі рекомендацій, про що надати Держрезерву в термін до 2 вересня 2022 року відомості щодо виконання рекомендацій, оформлені у відповідності до вимог наказу Держрезерву від 20 липня 2021 року № 143 «Про надання інформації щодо впровадження аудиторських рекомендацій» (с.с.24-25 т.1).

Наказом т.в.о. голови Державного агентства резерву України Казанської Л.В. № 65-к від 16 серпня 2022 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади генерального директора Державної організації «Комбінат «Дніпро» 17 серпня 2022 року за невиконання обов`язків, передбачених контрактом відповідно до підпункту «в» пункту 5.3. розділу 5 «Внесення змін і доповнень до контракту та його припинення» контракту та пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України.

Підставою звільнення зазначена службова записка начальника відділу внутрішнього аудиту системи державного резерву від 3 серпня 2022 року, підпункт 2.1.4. пункту 2.1. розділу 2 «Права та обов`язки сторін», підпункт «в» пункту 5.3. розділу 5 «Внесення змін і доповнень до контракту та його припинення» контракту та пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що аудит діяльності Державної організації «Комбінат «Дніпро» проводився за період із 1 січня 2020 року по 30 червня 2022 року, тоді як позивач обіймав посаду генерального директора цієї організації в період з 9 серпня 2021 року по 16 серпня 2022 року, тобто перевіркою охоплювався значно більший період часу, ніж ОСОБА_1 працював на своїй посаді.

Також, суд першої інстанції зазначив, що зі змісту оскаржуваного наказу та вказаної службової записки не можливо встановити, за яке саме порушення позивача було звільнено з роботи і в чому полягало невиконання ним своїх зобов`язань щодо забезпечення якісного і своєчасного виконання наказів, доручень та розпоряджень керівництва органу управління майном, які належать до компетенції організації та безпосередньо стосуються її діяльності, та яких саме (підпункт 2.1.4 пункту 2.1 Контракту), або вчинення ним якого саме одноразового грубого порушення законодавства чи зобов`язань, передбачених контрактом, в результаті чого для організації настали значні негативні наслідки (підпункт «в» пункту 5.3 Контракту).

Крім цього, суд першої інстанції виходив з того, що за результатами проведення вказаного аудиту, до Державної організації «Комбінат «Дніпро» був направлений лист від 15 серпня 2022 року, у якому з метою приведення фінансово-господарської діяльності Державної організації «Комбінат «Дніпро» у відповідність до актів законодавства, керівництву організації необхідно було забезпечити виконання зазначених у цьому листі рекомендацій та надати Державному агентству резерву України інформацію про виконання таких рекомендацій з копіями підтверджуючих документів в термін до 2 вересня 2022 року. Разом з тим, позивача було звільнено з роботи наказом Державного агентства резерву України від 16 серпня 2022 року № 65-к без забезпечення йому можливості виконати направлені рекомендації у встановлений строк.

Колегія суддів вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи, наданим сторонами доказам та ґрунтуються на нормах матеріального права.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений в абзаці

сьомому статті 5-1 КЗпП України правовий захист від незаконного звільнення.

Частиною 3 статті 21 КЗпП України передбачено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

У постанові Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року у справі № 757/42262/15-ц зроблено висновок, що виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника і додаткові підстави розірвання трудового договору.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, підстави, передбачені контрактом.

Згідно підпункту 1.1. пункту 1 укладеного з позивачем контракту, він зобов`язався безпосередньо і через адміністрацію організації здійснювати поточне управління (керівництво) організацією, забезпечувати ефективне використання і збереження закріпленого за організацією державного майна. Своєчасне виконання завдань з накопичення (приймання), розміщення, освіження (поновлення), відпуску матеріальних цінностей державного резерву та їх кількісне і якісне зберігання, а орган управління майном зобов`язався створити належні умови для організації праці керівника.

Відповідно до підпункту 2.1.4 пункту 2.1 контракту керівник зобов`язаний забезпечувати якісне і своєчасне виконання наказів, доручень та розпоряджень керівництва органу управління майном, які належать до компетенції організації та безпосередньо стосуються її діяльності.

Відповідно до підпункту «в» пункту 5.3 контракту керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи органу управління майном у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну дії у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи зобов`язань, передбачених цим контрактом, в результаті чого для організації настали значні негативні наслідки.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 зазначила, що звільнення працівника на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України з формулюванням причини - невиконання чи неналежне виконання обов`язків, передбачених контрактом, - не може вважатися законним без визначення конкретних умов контракту, які не виконував чи неналежним чином виконував працівник, і без встановлення на підставі належних і допустимих доказів допущених ним конкретних порушень.

Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що як підставу звільнення позивача, Державним агентством резерву України вказано службову записку начальника відділу внутрішнього аудиту системи державного резерву від 3 серпня 2022 року № 0.70/4-23, яку було складено за результатом проведеного відділом внутрішнього аудиту системи державного резерву відповідно до наказу Державного агентства резерву України від 13 липня 2022 року № 53 планового внутрішнього аудиту діяльності Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України щодо законності та достовірності фінансової та бюджетної звітності, правильного ведення бухгалтерського обліку та дотримання актів законодавства, плану, процедур з питань використання і збереження активів та управління майном, функціонування систем внутрішнього

контролю за період з 1 січня 2020 року до 30 червня 2022 року.

У вказаній службовій записці зазначено про ряд грубих порушень, що мають вплив на стан основної діяльності комбінату, встановлених плановим внутрішнім аудитом діяльності Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України за досліджений період, зокрема: факти, що мають ознаки кримінального правопорушення, а саме розкрадання працівниками комбінату державного майна (металобрухту), через що розрахунково понесено втрат щонайменше на суму 18 004грн; користування послугами третіх осіб щодо вантажно-розвантажувальних робіт на території комбінату, в той час коли комбінатом також надаються вказані послуги згідно «Положення про порядок надання платних послуг» (нова редакція), яке затверджено в.о. генерального директора комбінату від 5 липня 2021 року, що є одним із основних та прибуткових видів надання послуг, вказує на можливі недоотримання доходів комбінату; факти мають ознаки порушень постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2003 року № 848 та Порядку використання службового легкового автотранспорту ДО «Комбінат «Дніпро» з боку керівництва комбінату у частині використання державного майна у цілях не пов`язаних з діяльністю комбінату, що можуть свідчити про спричинення істотної матеріальної шкоди державним інтересам та завдання матеріальної шкоди ДО «Комбінат «Дніпро» та можуть мати ознаки кримінального правопорушення в частині зловживання владою або службовим становищем з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для фізичної особи; факти розбіжностей цін між укладеними договорами та діючими розмірами плати за послуги, які надаються ДО «Комбінат «Дніпро» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2003 року № 586, що призвело до недоотримання доходів комбінатом, розрахунково в загальній сумі 1 748 496,37грн; інші порушення.

Згідно з вказаною службовою запискою запропоновано матеріали аудиту направити до НПУ, СБУ, НАБУ, ДБР та Генеральної прокуратури; направити аудиторські рекомендації до Державної організації «Комбінат «Дніпро» для їх впровадження; доручити керівництву Державної організації «Комбінат «Дніпро» прийняти до виконання рекомендації за результатами внутрішнього аудиту та поінформувати Державне агентство резерву України про їх впровадження згідно визначених термінів з наданням копій підтверджуючих документів.

При цьому, внутрішнім аудитом, на підставі якого складалась ця службова записка, охоплювався період часу з 1 січня 2020 року по 30 червня 2022 року, тоді як позивач призначений на посаду генерального директора Державної організації «Комбінат «Дніпро» лише з 9 серпня 2021 року.

Таким чином, предметом перевірки вказаного внутрішнього аудиту був значний проміжок час, до призначення позивача на займану посаду, разом з тим у службовій записці не конкретизується у який період часу та ким саме були вчинені виявлені внутрішнім аудитом порушення.

Посилання в апеляційних скаргах на те, що за встановленими внутрішнім аудитом фактами, відділом поліції № 2 Черкаського районного управління поліції Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а управлінням стратегічних розслідувань ГУ НП України в Черкаській області 18 серпня 2022 року відкрито адміністративне провадження № 1283 щодо ймовірного порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» генеральним директором Державної організації «Комбінат «Дніпро» ОСОБА_1, не може бути підставою для висновку про законність звільнення позивача.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде

доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Сам по собі факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань сам по собі не є доказом вчинення кримінального правопорушення чи вини конкретної особи.

Схожих висновків дійшов Верховний Суду у постанові від 15 липня 2019 року у цивільній справі № 552/4582/17.

Крім того, в долученому до матеріалів справи витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за фактом невиконання або неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, службовими особами Державної організації «Комбінат «Дніпро», а не конкретно ОСОБА_1 .

Згідно частин 1-4 стаття 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд у постанові від 23 січня 2018 року у справі № 273/212/16-ц сформував правовий висновок, що з урахуванням вимог трудового законодавства у справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулось без порушення законодавства про працю.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зі змісту оскаржуваного наказу та службової записки, на підставі якої він виданий, неможливо встановити, за яке конкретно порушення ОСОБА_1 було звільнено з роботи та в чому саме полягало невиконання ним своїх зобов`язань щодо забезпечення якісного і своєчасного виконання наказів, доручень та розпоряджень керівництва органу управління майном, які належать до компетенції організації та безпосередньо стосуються його діяльності, як це передбачено підпунктом 2.1.4 пункту 2.1 Контракту.

Також у наказі не зазначено, за яке саме одноразове грубе порушення законодавства чи зобов`язань, передбачених контрактом, в результаті чого для організації настали значні негативні наслідки, був звільнений ОСОБА_1 .

Отже, під час судового розгляду відповідачами не було надано суду належних та достатніх доказів, які б підтвердили правомірність звільнення ОСОБА_1 на підставі підпункту «в» пункту 5.3 укладеного з ним контракту.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність врахування тієї обставини, що направивши 15 серпня 2022 року до Державної організації «Комбінат «Дніпро» лист «Про направлення рекомендацій», яким Державне агентство резерву України зобов`язало керівництво Державної організації «Комбінат «Дніпро» забезпечити виконання зазначених в цьому листі рекомендацій, про що надати Держрезерву в термін до 2 вересня 2022 року відомості щодо виконання рекомендацій, однак звільнивши позивача наказом від 16 серпня 2022 року, відповідачем було позбавлено можливості позивача усунути виявлені недоліки.

Доводи апеляційних скарг, що вказані рекомендації були адресовані керівництву Державної організації «Комбінат «Дніпро», а не безпосередньо ОСОБА_1 , є безпідставними, так як відповідно до пунктів 7.1 - 7.3 Статуту управління Державною організацією «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України здійснює її керівник, тобто генеральний директор.

Згідно підпунктів 3, 5 пункту 5 Порядку здійснення внутрішнього аудиту та утворення підрозділів внутрішнього аудиту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 2011 року № 1001 (далі - Порядок), структурний підрозділ внутрішнього аудиту планує діяльність з внутрішнього аудиту, організовує та проводить внутрішні аудити, документує результати, готує аудиторській звіти, висновки та рекомендації, а також проводить моніторинг врахування рекомендацій; подає керівникові державного органу, його територіальному органу та бюджетної установи аудиторські звіти і рекомендації для прийняття ним відповідних управлінських рішень.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 15 Порядку керівник державного органу, його територіального органу, бюджетної установи для здійснення на належному рівні внутрішнього аудиту забезпечує: вжиття відповідних заходів реагування за результатами здійснення внутрішніх аудитів; розгляд рекомендацій щодо удосконалення системи внутрішнього аудиту, наданих Мінфіном, а також здійснення відповідних заходів за результати їх розгляду.

Отже, згідно Статуту єдиним керівником Державної організації «Комбінат «Дніпро» є саме генеральний директор, з яким Державним агентством резерву України був укладений строковий трудовий договір - контракт, відтак лист Державного агентства резерву України був адресований саме ОСОБА_1 , як генеральному директору Державної організації «Комбінат «Дніпро» і саме на нього був покладений обов`язок щодо врахування зазначених у листі рекомендацій та вжиття заходів реагування стосовно їх виконання у строк до 2 вересня 2022 року.

Крім цього, відповідно до листа Державного агентства резерву України від 15 серпня 2022 року № 135/0/4-22, за результатом проведення аудиту на Державну організацію «Комбінат «Дніпро» покладався обов`язок провести службове розслідування та вжити відповідних заходів, однак, службове розслідування проведено не було і доказів встановлення винних осіб суду не надано.

Доводи апеляційних скарг про необхідність при вирішенні даного спору врахувати скарги трудового колективу та профспілки Державної організації «Комбінат «Дніпро» на ОСОБА_1 , колегія суддів вважає безпідставними, так як дані документи не були підставою для звільнення позивача.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачами не надано належних, допустимих та достатніх доказів вчинення позивачем конкретних порушень умов контракту, тому його звільнення на підставі пункту 8 частини

1 статті 36 КЗпП України є незаконним і він підлягає поновленню на роботі.

Апеляційні скарги не містять доводів неправильності розрахунку судом першої інстанції середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який був стягнений на користь позивача, тому колегія суддів не вбачає правових підстав для перегляду рішення суду в цій частині.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив обставини справи, оцінив надані докази, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, тому підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційних скарг не встановлено.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційні скарги Державного агентства резерву України та Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України залишити без задоволення, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2024 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук