Справа № 944/3272/24
Провадження №2/944/1227/24
УХВАЛА

20.06.2024 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., вивчивши матеріали позовної заяви військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за отримане речове майно,

в с т а н о в и в:

13.06.2024 року на адресу Яворівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за отримане речове майно, яка сформована в системі «Електронний суд» та підписана представником ОСОБА_2 .

На виконання вимог ч.8 ст.187 ЦПК України, судом було направлено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо повідомлення про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_1 .

Згідно з відповіддю з ЄДДР №653054 від 20.06.2024 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З позовної заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_1 проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 і 07 жовтня 2022 року самовільно залишив місце військової служби, за що 30 січня 2023 року Яворівським районним судом Львівської області був засуджений за ч.5 ст.407 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України. Під час проходження військової служби ОСОБА_1 було видане речове майно, необхідне для виконання бойових задач, однак, після самовільного залишення військової служби воно не було ним повернуте (здане) на склад речової служби військової частини. Факт не повернення речового майна ОСОБА_1 на суму 13848 грн 50 коп підтверджується довідкою №9 від 13 лютого 2023.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з п.2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Предметом поданого позову є стягнення з ОСОБА_1 , як колишнього військовослужбовця, на користь Військової частини НОМЕР_1 вартості наданих йому під час проходження військової служби предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, з урахуванням зносу, у сумі 13848 грн 50 коп.

Так як відповідач ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді військовослужбовця, що відноситься до публічної служби, отримав предмети речового майна, строки носіння яких не закінчилися на час звільнення з військової служби, то спір щодо стягнення з нього вартості цього речового майна є публічно-правовим спором та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 28 травня 2020 року у справі № 686/31246/19.

Крім того, у випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення з такої служби.

Вказані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби. Викладене взаємоузгоджується з висновком Великої Палати Верховного суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.5 ст.186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 отримав предмети речового майна, вартість яких нині з нього підлягає стягненню за позовом, перебуваючи на посаді військовослужбовця, що відноситься до публічної служби, то вказаний спір є публічно-правовим спором та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України необхідно відмовити у відкритті провадження у справі у зв`язку із тим, що ця позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 20 КАС України визначено вичерпний перелік справ, які підсудні місцевому загальному суду як адміністративному суду, до якого не входять спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до ч.2 ст.20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Виходячи з вказаних вище правових норм, зазначена позовна заява підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства відповідним окружним адміністративним судом.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1, ч. 2-5 ст.186, 260, 261, п.7 ч.1 ст.353, 354, 355 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

у відкритті провадження у справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за отримане речове майно - відмовити на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України у зв`язку із тим, що цей позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Копію цієї ухвали та позовну заяву з доданими до неї матеріалами надіслати позивачу Військовій частині НОМЕР_1 .

Роз`яснити позивачу Військовій частині НОМЕР_1 , що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідним окружним адміністративним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.М. Колтун