Справа №760/4388/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі судді Зуєвич Л.Л., за участю:

секретаря судового засідання Гуцало М.В.,

заявника - ОСОБА_1 (особисто, паспорт),

боржника - ОСОБА_2 (особисто, паспорт),

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про видачу дубліката виконавчого документа у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 / ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліментів на утримання малолітньої дитини (сина - ОСОБА_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів щомісячно починаючи з дня подачі заяви, до досягнення дитиною повноліття,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

09.04.2024 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана заява ОСОБА_1 у якій ставиться питання про видачу дублікату судового наказу від 27.02.2024 щодо стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліментів на утримання малолітньої дитини (сина - ОСОБА_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2024 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20.05.2024 вказану заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 27.06.2024.

У судове засідання 27.06.2024 з`явились стягував та боржник.

Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання в порядку ч. 1 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Доводи заяви

В обґрунтування заяви, що є предметом розгляду, вказано, що оригінал виданого 27.02.2024 судового наказу було отримано заявником 12.03.2024 та для реалізації передано з відповідною заявою до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ.

В заяві зазначається, що органами державної виконавчої служби з формальних причин було відмовлено у відкритті виконавчого впровадження, а оригінал судового наказу втрачено.

З метою повторного звернення до органів державної виконавчої служби та реалізації виданого судового наказу в частині стягнення аліментів з боржника, заявник просить суд виготовити дублікат зазначеного судового наказу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 та справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження зазначених заявником обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

27.02.2024 Солом`янським районним судом міста Києва видано судовий наказ, за змістом якого визначено (а.с. 26-27):

- Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на користь стягувача - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )) на утримання малолітньої дитини (сина - ОСОБА_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду - 22.02.2024 та до досягнення дитиною повноліття, а саме: - ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у сумі - 302,80 грн (триста дві гривні вісімдесят копійок).

Заявник ( ОСОБА_1 ) отримала судовий наказ від 27.02.2024 нарочно у приміщенні суду 11.03.2024 (а.с. 28).

Боржник ( ОСОБА_2 ) отримав судовий наказ поштою 14.03.2024 (а.с. 31).

Як вбачається з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, 17.04.2024 Вишневим ВДВС у Бучанському районі Київської області відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 (а.с. 67-68).

Як пояснила заявниця безпосередньо у судовому засіданні, з часу подання нею заяви про видачу дублікату судового наказу ситуація змінилась, оригінал судового наказу віднайшовся, по ньому відкрито виконавче провадження, проте досі аліменти на утримання дитини не стягуються.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані ним норми права

Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п.п. 17.4 п. 17 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Суд враховує, що ч. 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02.09.2020 у справі № 569/10120/13-ц (провадження № 61-22446св19) викладено наступну правову позицію:

«Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Разом із тим, необґрунтована відмова у видачі дублікату виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010).»

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 419/310/12 (провадження № 61-13084св21) зроблено висновок, що «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення».

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.08.2023 у справі № 750/13697/21 (провадження № 61-12152ск22) зроблено висновок, що «аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц (провадження № 61-18264св21), від 30 серпня 2022 року у справі № 757/14604/20-ц (провадження № 61-8111ск22), від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10 (провадження № 61-18169св18), від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10 (провадження № 61-8969св20)».

Отже, тлумачення п.п. 17.4 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України та п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави для висновку, що суб`єктами звернення (заявниками) про видачу судом дубліката виконавчого листа є стягувач або державний виконавець (приватний виконавець). Виконавець має право звернутись із такою заявою, якщо виконавчий документ втрачено під час здійснення виконавчого провадження цим виконавцем. Натомість стягувач може звернутись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа незалежно від обставин його втрати або перебування виконавчого листа на виконанні, а єдиними умовами для його видачі стягувачу є втрата виконавчого листа та звернення до суду із заявою про видачу його дубліката до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.03.2024 у справі № 1013/8111/2012, провадження № 61-15413св23).

Судом встановлено, що виконавчий документ суду у даній справі (судовий наказ № 760/4388/24 від 27.02.2024) набрав законної сили, пред`явлено стягувачем до виконання в примусовому порядку, та за ним 17.04.2024 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3.

Будь-яких доказів витрати оригіналу судового наказу № 760/4388/24 від 27.02.2024 наразі матеріали справи не містять.

Відтак, заявник не довів факт втрати оригіналу виконавчого листа, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для видачі його дублікату.

Разом з тим, стягувачу роз`яснено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Згідно з п.п. 17.4 п. 17 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 76-81, 259-261, 352-355, п.п. 17.4 п. 17 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, оскільки інше не передбачено ЦПК України (ч. 1 ст. 261 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич