ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2407/24 Справа № 932/9119/21 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Барильської А.П., Демченко Е.Л.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Карлаша Івана Анатолійовича на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2021 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 03 липня 2009 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Владислав на даний час досяг повноліття та продовжує навчання у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» на механіко-машинобудівному факультеті, денна форма навчання, строк навчання з 01 жовтня 2020 року по 30 червня 2024 року. Через навчання на денній формі син не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на розвиток та навчання дитини, тому вимушена звернутись за захистом до суду.

Посилаючись на зазначене, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання чи до досягнення сином двадцяти трьох річного віку.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ним 23 років, за умови продовження навчання, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач офіційно працевлаштований, з нього утримуються аліменти на неповнолітню дитинц ОСОБА_4 , та враховуючи те, що повнолітня дитина відповідача ОСОБА_3 , який продовжує навчання, проживає разом з матір`ю, а відповідач є його батьком, на нього законом покладено однаковий з матір`ю обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд погоджується з доводами позивача про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини до досягнення ним двадцяти трьох років за умови його навчання. При цьому спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, яка проживає разом із матір`ю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині визначення строку початку стягнення аліментів змінити, зазначивши початок строку стягнення аліментів 01 листопада 2021 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, повинні стягуватись не з моменту набрання рішенням суду законної сили, а з моменту подання позовної заяви.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Карлаша Івана Анатолійовича на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , матір`ю якого є ОСОБА_1 і батьком є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області 28 листопада 2003 року.

ОСОБА_3 досяг повноліття, не працює, оскільки з 01 червня 2020 року навчається на денному відділенні Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» на механіко-машинобудівному факультеті, на бюджетній основі, що підтверджується довідками № 16/56-999 від 18 червня 2021 року, № 16/56-2378 від 01 серпня 2022 року з терміном навчання до 30 червня 2024 року. В зв`язку з зазначеним, позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки син не має можливості працювати та повністю перебуває на утриманні матері, яка перебуває на обліку як безробітна в Дніпровському міському центрі зайнятості з 20 червня 2022 року, що підтверджується відповідною довідкою від 30 червня 2022 року № 258.

Відповідач, ОСОБА_2 , з 05 травня 2020 року працює водієм автотранспортних засобів, вантажний автомобіль на перевезенні гірничої маси у кар`єрі дільниці гірничо-технологічного транспорту у кар`єрі гірничо-транспортного виробництва ТОВ «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат», наказ №53 від 29 квітня 2020 року. З 01 березня 22 року по 30 квітня 2022 року перебуває на простої, наказ №66 від 28 лютого 2022 року та наказ №90 від 31 березня 2022 року, що підтверджується довідкою №01-15/15 від 18 квітня 2022 року, виданою ТОВ «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат».

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2021 року з ОСОБА_2 стягнуті на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/6 частини щомісячного доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що відповідач офіційно працевлаштований, з нього утримуються аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_4 , та враховуючи те, що повнолітня дитина відповідача ОСОБА_3 , який продовжує навчання, проживає разом з матір`ю, а відповідач є його батьком, на нього законом покладено однаковий з матір`ю обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд погоджується з доводами позивача про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини до досягнення ним двадцяти трьох років за умови його навчання. При цьому спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, яка проживає разом із матір`ю.

Проте, колегія суддів в повному обсязі не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Статтею 198 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192і194-197цього Кодексу.

Як роз`яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так, матеріалами справи встановлено, що з даним позовом позивачка звернулась 01 листопада 2021 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, суд першої інстанції визначає початок стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Проте, відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто в даному випадку з 01 листопада 2021 року.

Зважаючи на вищевикладене, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року підлягає зміні, із зазначенням початку строку стягнення аліментів з 01 листопада 2021 року.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось, а отже не було предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Карлаша Івана Анатолійовича задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року змінити, зазначивши початок стягнення аліментів з 01 листопада 2021 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді А.П. Барильська

Е.Л. Демченко