ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1404/24 Справа № 707/3385/23 Категорія: 304090000Головуючий по 1 інстанції Баронін Д.Б. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Василенко Л.І., Фетісової Т.Л.

секретар Матюха В.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача адвокат Филь Олександр Миколайович;

відповідач ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_3 ;

представник особи, яка подала апеляційну скаргу адвокат Скіць Станіслав Миколайович

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 28 січня 2021 року між нею та ОСОБА_2 було укладено письмовий договір позики у формі розписки. Позивачка передала відповідачу грошові кошти в сумі 2 000 000 грн. Відповідач зобов`язався повернути позику у строк до 28 липня 2023 року. Умови договору відповідачем не виконані, у зв`язку з чим позивачка вважає за необхідне стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 2 000 000 грн. та судовий збір в розмірі 13 420 грн.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 28 січня 2021 року у розмірі 2 000 000 грн та судовий збір в розмірі 6 710 грн.

Повернуто з державного бюджету ОСОБА_1 судовий збір в сумі 6 710 грн., що був сплачений згідно з квитанцією № 0.0..4 від 27 жовтня 2023 року.

Рішення суду обґрунтовано тим, що відповідач свої зобов`язання за договором позики від 28 січня 2021 року перед позивачкою не виконав і суму боргу в розмірі 2 000 000 грн. не повернув. Відповідач визнав позов у письмовій заяві та в судовому засіданні.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 оскаржила його до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилаючись на положення ч. 1 ст. 352 ЦПК України зазначила, що участі в розгляді справи вона не приймала, однак оскаржуване рішення стосується її прав, законних інтересів та обов`язків. Вказує, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Оскаржуваним рішенням порушуються права та обов`язки скаржниці, оскільки його виконання відбувається за рахунок майна та коштів, співвласником яких є також і ОСОБА_3 . Вважає, що кошти насправді не передавались, спір ініційовано штучно з метою зменшення обсягу спільного майна подружжя. Вважає, що суд неправильно встановив обставини справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

У відзиві, що надійшов на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_1 адвоката Филя О.М. зазначено, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не містять підстав для його зміни чи скасування.

Вказано, що на момент подачі апеляційної скарги, ОСОБА_3 не доведено факт її перебування в фактичних шлюбних відносинах з відповідачем до реєстрації шлюбу, оскільки такий факт може бути підтверджений лише рішенням суду. До моменту подачі апеляційної скарги ОСОБА_3 не зверталася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 . Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 має намір звернутися до суду з позовом про визнання боргової розписки не дійсною не є підставою для виникнення у неї права на оскарження судового рішення про стягнення коштів.

Предметом розгляду справи були майнові відносини, що стосуються особисто відповідача ОСОБА_2 , тому суд обґрунтовано задовольнив позов, захистивши порушене право позивача.

Враховуючи вищевикладене, сторона позивача просила суду відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_2 надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, вимоги, викладені в апеляційній скарзі підтримав та просив задовольнити її в повному обсязі.

Заслухавши учасників процесу, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 січня 2021 року між позивачем та відповідачем у справі укладено договір позики (розписка), згідно якого відповідач ОСОБА_2 отримав у позивача ОСОБА_1 у борг 2 000 000 грн. та зобов`язався їх повернути до 28 липня 2023 року без відсотків. У встановлений строк відповідач кошти не повернув. На розписці відсутні позначки про сплату вищевказаного боргу відповідачем на користь позивача. Оскільки відповідач не виконав належним чином умови боргової розписки, позивач для захисту свого порушеного права вимушена була звернутися до суду.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 18 ЦПК України обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У зазначеній статті визначено коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

На відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Водночас судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи.

З огляду на викладене, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення певним чином впливає на їхні права та обов`язки, що може виражатися у несприятливих для них наслідках.

Подаючи апеляційну скаргу, скаржник мотивує її тим, що дане рішення впливає на її права, інтереси та обов`язки.

Із матеріалів справи вбачається, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 18 серпня 2014 року по даний час перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с. 49), що додано стороною до апеляційної скарги.

Також сторони перебували в шлюбі і на момент укладення договору позики.

Отже, колегія суддів вважає доведеною обставину наявності у ОСОБА_3 правового зв`язку зі відповідачем у справі, що є одним з критеріїв визнання її права відповідно до статті 352 ЦПК України на оскарження судового рішення у справі, учасником якої вона не була.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Позов ОСОБА_1 обґрунтований тим, що відповідач взявши у неї в борг 2 000 000 грн. у встановлений в розписці строк не повернув, тому є всі підстави для стягнення на її користь вказаних коштів. При цьому, розглядаючи спір, районний суд не врахував, що відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України законодавець пов`язав обов`язковість укладення договору позики у письмовій формі з умовою, коли його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Згода іншого з подружжя на укладення такого договору має надаватися письмово.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим з подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Оскільки рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2023 року перебуває на виконанні Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується доданою до апеляційної скарги постановою про відкриття виконавчого провадження від 14 лютого 2024 року (а.с. 62) та у виконавчих діях 25 березня 2024 року проведено опис та арешт майна, належного на праві приватної власності ОСОБА_2 , колегія суддів вважає, що оскаржуваним рішенням вирішено права, інтереси та обв`язки ОСОБА_3 , оскільки повернення коштів ОСОБА_1 відбуватиметься в тому числі й за рахунок майна та коштів, що є спільною сумісною власністю подружжя Пріхно.

Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Позивачем у даному спорі визначено відповідача у справі ОСОБА_2 .

Суд першої інстанцій не вирішив питання про склад осіб, які повинні брати участь у справі та не звернув уваги на те, що заявлений позивачем спір неможливо вирішити за вказаного в позові кола осіб, а тому наведені позивачем доводи не мають правового значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Так як апелянт не була залучена до участі у справі в суді першої інстанції, а рішення стосується обсягу її прав та обов`язків (зокрема, через те, що стягнення боргу відбувається за рахунок спільного майна та коштів подружжя, дружина згоди на укладення договору позики не надавала) існують підстави для обов`язкового скасування рішення.

Згідно з положеннями ЦПК України суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного провадження позбавлений процесуальної можливості визначити суб`єктний склад учасників справи, залучати на стадії апеляційного перегляду справи відповідачів та/або співвідповідачів.

Відповідно до статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що при подачі апеляційної скарги ОСОБА_3 було сплачено судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 20 130 грн., що підтверджується квитанцією ІD: 9816-7780-1750-2115 (а.с. 76), рішення суду скасовано та в задоволенні позовних вимог відмовлено, тому з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути понесені витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в зазначеній сумі.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2023 року скасувати. Прийняти у справі нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 20 130 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 21 жовтня 2024 року.

Судді