Справа № 206/5748/21
Провадження № 2-п/206/34/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

в складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Похил А.В.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.05.2022 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за розпискою, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.05.2022, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за розпискою були задоволені. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за розпискою від 17.06.2021 у розмірі 1 255 800 грн., що є еквівалентом 46 000 доларів США за курсом НБУ на день подання позову та судовий збір у розмірі 11350 грн.

30.10.2024 до канцелярії суду від представника ОСОБА_2 надійшла заява про перегляд заочного рішення, яка обґрунтована тим, що 16.04.2023 помер Відповідач по справі ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина. 25.07.2023 ОСОБА_2 подала заяву про вступ у спадщину, після чого Восьмою ДДНК заведено спадкову справу № 99/2023 до майна померлого ОСОБА_4 . На думку заявника ОСОБА_2 підлягає залученню у якості правонаступника відповідача ОСОБА_4 у справі № 206/5748/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за розпискою. Крім того, в заяві зазначено, що відповідач не повідомлявся належним чином про судові засідання. Після винесення заочного рішення, докази його направлення відповідачу відсутні. 09.10.2024 адвокат Костенко Оксана Миколаївна ознайомилась з матеріалами справи № 206/5748/21, в тому числі і з повним текстом заочного рішення. У ході судового розгляду справи позивач, пояснюючи підстави надання грошових коштів відповідачу, надавав свідчення у якості свідка про те, що працював з відповідачем 8 років на будівництві, при цьому відповідач до 2015 року працював на посадах комірника, водія, електрогазозварювальника, проте ніколи не працював на будівництві. Після 2015 року відповідач ніде не працював, оскільки хворів. Також, в матеріалах справи відсутній оригінал боргової розписки, а лише наявна її копія. До засвідчувального напису «згідно з оригіналом» на копії розписи слід відноситись критично, оскільки Позивач віднісся до формування додатків формально та ставив засвідчувальний напис в тому числі на копії паспорту відповідача, оригінал якого очевидно відсутній у позивача. При цьому написання прізвища та ініціалів відповідача, не є характерним для нього в період часу 2021 року, оскільки він в цей час погано бачив та розтягував літери, тому слід провести почеркознавчу експертизу, а також технічну експертизу документів. Відповідач не отримував грошових коштів у розмірі 46000 доларів США, зі змісту копії розписки не вбачається факт отримання коштів, так у розписці зазначено: «Я, ОСОБА_4 , 1978 р.н, проживаю за адресою: АДРЕСА_1 , взяла в борг у ОСОБА_3 , 1996 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_2 , грошову суму у розмірі 46000 (сорок шість тисяч) долл. США на строк до 17.10.2021 року для власних потреб», проте відсутнє зазначення про передання коштів, дату такого передання, та умови повернення. Позивач, станом на 2021 рік не міг мати зазначеної суми. У ході судового розгляду справи позивач, пояснюючи підстави надання грошових коштів відповідачу, надавав свідчення про те, що заробляє в місяць 20 тисяч гривень та відкладає їх на квартиру. Таким чином, сума яка ніби то була надана позивачем у борг відповідачу складає 62,8 місячних доходів позивача з його власних слів, або ж дохід за 5 років та 3 місяці. В той же час відповідачу виповнилось 18 років лише 13.02.2014. Стосовно відповідача неодноразово відкривались виконавчі провадження, що підтверджується роздруківкою з Автоматизованої системи виконавчих проваджень. Наведені факти суперечать свідчення позивача про те, що він у 2021 році міг надати відповідачу 46000 доларів США строком на 4 місяці не з`ясувавши, на що саме відповідач бере такі кошти та не оговорюючи проценти. Представник ОСОБА_2 , просив залучити її у якості правонаступника відповідача ОСОБА_4 у справі № 206/5748/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за розпискою та скасувати заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.05.2022 по справі № 206/5748/21 та призначити розгляд справи у загальному провадженні.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Циб С.В. підтримав заяву про перегляд заочного рішення, просив її задовольнити.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення з додатками та матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 , суд вважає, що заяву про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Щодо вимоги заяви стосовно залучення ОСОБА_2 , у якості правонаступника відповідача - ОСОБА_4 , у справі № 206/5748/21, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за розпискою суд зазначає наступне.

Цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за розпискою розглянута судом ще 04.05.2022. Рішення набрало законної сили 09.06.2022 та з 09.08.2022 перебуває на примусовому виконанні в межах виконавчого провадження № 72461859. При цьому, ОСОБА_2 до теперішнього часу не отримала у нотаріуса жодного свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Стаття 287 ЦПК України встановлює порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення. Частинами третьою і четвертою вказаної статті передбачено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Зазначений порядок є спеціальним і представляє окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов`язковим.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14.12.2020, справа № 202/1650/19.

Таким чином, згідно з вимогами частини першої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто персоніфікованим суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 04.09.2019 у справі № 161/21418/13-ц (провадження № 61-15982св18) від 17.06.2020 у справі № 450/1547/18 (провадження № 61-4507св19).

Що стосується вимоги щодо скасування заочного рішення суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 288 ЦПК України скасування заочного рішення суду можливе за умов, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи та заяви відповідача про перегляд заочного рішення, справа була розглянута без присутності відповідача. Що стосується тверджень наведених представником ОСОБА_2 адвокатом Циб С.В. обставини щодо неналежного повідомлення відповідача по справі про призначені судові засідання спростовується матеріалами справи.

Так, матеріали справи містять, зокрема докази повідомлення відповідача ОСОБА_4 , про призначені судові засідання, а саме докази направлення судових повісток та публікації оголошень на сайті суду від 20.01.2022, 28.03.2022, 18.04.2022, в яких чітко зазначено номер даної справи, час та дати відповідних судових засідань, що здійснено шляхом направлення поштового відправлення за зареєстрованою адресою проживання відповідача: АДРЕСА_1 (а.с. 18, 20, 26, 32).

Отже, відповідач ОСОБА_4 мав можливість бути обізнаний про хід провадження у справі, зокрема, й про дати та час призначених по ній судових засідань.

Суд звертає увагу на те, що для того, щоб вважати повідомлення належним, достатнім є направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 та висновки, викладені у Постанові Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі № 9901/345/21.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Суд, оцінюючи питання повідомлення відповідача про розгляд справи, також виходить з «презумпції обізнаності», яка стало використовується Верховним Судом в аналогічних правовідносинах.

Виходячи з вищевказаної презумпції, враховуючи наявність чисельних доказів направлення повідомлень відповідачу у різний спосіб про хід провадження у справі, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач мав можливість бути обізнаний про дати та час судових засідань у справі і, диспозитивно розпоряджаючись своїми процесуальними правами, свідомо отримував поштові відправлення, в результаті чого не з`явився на жодне засідання та не повідомив суду про поважність причин його відсутності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено, серед іншого, обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це. Наведене положення процесуального закону кореспондується з ч. 1 ст. 288 ЦПК України.

При цьому, посилання на поважність причин не вчинення відповідачем відповідних процесуальних дій має підтверджуватися належними та допустимими доказами.

Водночас, всупереч положенням ст.ст. 285 та 288 ЦПК України, заявником не надано доказів поважності причин неявки в судові засідання у даній справі відповідача ОСОБА_4 .

При цьому слід зазначити, що використання законодавцем в конструкції ст. 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Разом з тим, відповідно до п. 4 ч. 2 та ч. 7 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Представником ОСОБА_2 адвокатом Циб С.В., на обґрунтування заперечень проти вимог позивача, а також в обґрунтування доводів, викладених в заяві про перегляд заочного рішення не надано жодного доказу, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і які не були враховані судом при ухваленні заочного рішення.

Також, суд зазначає, що дана справа розглядалася не тільки в Самарському районному суді м. Дніпропетровська, а й на стадії виконання рішення суду Дніпровським апеляційним судом, який також викликав відповідача ОСОБА_4 у судові засідання призначені, однак поштові конверти також як і під час розгляду справи першою інстанцією ні хто не отримував і вони повернулися до суду у зв`язку із відсутністю за адресою: АДРЕСА_1 адресата та закінченням терміну зберігання.

Судові повістки як і рішення судів по даній справі неодноразово направлялися за адресою реєстрації відповідача ОСОБА_4 , яка також зазначена й в заяві про перегляд заочного рішення.

Представник ОСОБА_2 адвокат Циб С.В. не надав суду доказів, які б підтверджували обставини, викладені в заяві про перегляд заочного рішення в тому числі: щодо хвороби відповідача; щодо того, що після 2015 року відповідач ніде не працював; що написання прізвища та ініціалів відповідача, не є характерним для нього в період часу 2021 року, оскільки останній в цей час погано бачив та розтягував літери; що позивач, станом на 2021 рік не міг мати зазначеної суми 46000 доларів США.

На переконання суду, доводи заявника, без надання належних та допустимих доказів на їх підтвердження, є суб`єктивним та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи та вільному тлумаченні положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таки чином слід прийти до обґрунтованого висновку, що докази, на які посилається представник ОСОБА_2 адвокат Циб С.В. не мають істотного значення для правильного вирішення справи, а тому заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 258-260, 284-288, 353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.05.2022 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за розпискою залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя К.С. Маштак