Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2020/24

Номер провадження 2/348/974/24

02 жовтня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань О.Р.Боєчко

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

У с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20.10.2014. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.08.2022 з відповідача стягуються аліменти на утримання їхньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу з відповідачкою, позивач створив нову сім`ю з ОСОБА_5 .. 30.04.2017 у позивача та ОСОБА_5 народилася спільна дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача та ОСОБА_5 народилася ще одна спільна дитина - ОСОБА_7 .. Таким чином у позивача на утриманні є троє дітей. З 13.07.2024 ОСОБА_1 на підставі наказу № 28-РВ від 10.07.2024 було звільнено (демобілізовано) в запас. На даний час отримує дохід лише як ФОП, його доходи є нестабільні, оскільки станом на 31.07.2024 доходу як ФОП він не отримав. Тому матеріальний стан ОСОБА_1 з липня 2024 року змінився, зменшився дохід. У зв`язку із чим просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій повідомила, що позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів визнає. Просила слухати справу у її відсутність.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, вивчивши матеріли справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 від 17.10.2019, виданого повторно, його батьками записано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.34).

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.08.2022 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.35-41).

ОСОБА_1 з 26.11.2016 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 (а.с.42) та має ще двох малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.43), та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.44).

Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, станом на 01.07.2024 ОСОБА_1 не має заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.45-48).

З 13.07.2024 на підставі наказу № 28-РС від 10.07.2024, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", ОСОБА_1 було звільнено (демобілізовано) в запас (а.с.49).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 зареєстрований як ФОП, доходу як ФОП станом на 31.07.2024 він не отримував (а.с.50-51).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Положеннями частин другої та третьої статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v.UKRAINE, №31111/04, §54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У правовій позиції Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі за №6-143цс13 колегія суддів дійшла висновку про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно позовних вимог позивач просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача, на утримання дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 1 статті 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

При цьому ч. 2 ст. 182 передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини.

Однак, цей розмір є мінімальною межею. Максимальна межа, навпаки, не встановлена, а розмір утримання залежить від доходів та матеріального становища батьків.

При вирішенні спору, якщо частка аліментів перевищує мінімальну прожиткову гарантію (прожитковий мінімум) слід виходити із критеріїв достатності, необхідності розміру аліментів та потреб дитини.

Вирішуючи питання щодо зменшення розміру аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України щодо зміни сімейного стану позивача і народження двох дітей у повторному шлюбі, а також те, що визначений розмір аліментів на рівні 1/4 частини від заробітку на одну дитину призводить до дисбалансу матеріального забезпечення інших дітей, народжених у повторному шлюбі. Враховуючи рівність прав дітей на матеріальне утримання від одного батька, суд дійшов висновку, що визначений раніше розмір аліментів на дитину підлягає зміні, а тому наявні підстави для його зменшення до 1/6 частини.

Такий розмір аліментів забезпечуватиме потреби неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , буде достатнім для його розвитку, а також не буде надто обтяжливим для платника аліментів.

Суд звертає увагу, що у майбутньому у разі настання обставин, передбачених ст. 192 СК України, одержувач аліментів не обмежена у праві звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 1, 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191, 192 СК України, ст. 9, 10, 12, 13, 15, 18, 77-82, 89, 200, 259, 263-265, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини на 1/6 частину усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Сихівським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1027 від 20.10.2004, адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О.Ю. Максименко

Повне судове рішення складено 14.10.2024.