Справа № 372/2920/21
Провадження № 6/752/655/24
У Х В А Л А

07.10.2024 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чекулаєва С.О.,

з участю секретаря Пастух З.Ф.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Українсько-швейцарське спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвермут+Ко", Обухівське районне управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області, Голосіївський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування тимчасово обмеження у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

10 вересня 2024 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування встановленого йому тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування заяви вказує на те, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.06.2023 року у справі №372/2920/21 було задоволено подання державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) О. Куц про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа. Вказане подання було подане в межах зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_1, з примусового виконання виконавчих листів, виданих Голосіївським районним судом м. Києва 02.06.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Українсько-швейцарського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвермут + Ко» грошових коштів в сумі 540 000,00 дол. США та 177 093,43 грн.

Виконавчі документи №372/2920/21 були видані на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 25.01.2022 р., залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 22.12.2022 року.

Разом з тим, постановою Верховного Суду від 05.06.2024 року вищевказані судові рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, в зв`язку з чим 20.06.2024 р. державним виконавцем Голосіївського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 вважає, що підстави для продовження дії тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа в межах зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчих листів, виданих Голосіївським районним судом м. Києва № 372/2920/21 від 02.06.2022 року на виконання рішення суду від 25.01.2022 року, відсутні.

В судовому засіданні боржник подану заяву підтримав, просив задовольнити. ОСОБА_1 вказав, що наявність обмеження у виїзді перешкоджає йому бачитись із молодшим сином, який наразі перебуває за межами України.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Суд, вислухавши пояснення боржника, дослідивши додані до заяви докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбаченому законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 22.12.2022 року, задоволено позов Українсько-швейцарського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвермут + Ко". Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача грошові кошти у розмірі 540 000 доларів США та судовий збір у розмірі 177 093,43 грн.

На підставі вказаного судового рішення 02.06.2022 року Голосіївським районним судом м. Києва були видані два виконавчі листи № 372/2920/21, які пред`явлені стягувачем до примусового виконання.

Примусове виконання рішень судів в Україні поклається на державну виконавчу службу (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року р. № 1404-VIII.

Постановами державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Казміренко Д.Ю. від 15 червня 2022 року та від 7 червня 2022 року за вказаними виконавчими документами відкрито виконавчі повадження № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3.

17.06.2022 року винесено постанову про арешт майна боржника та внесено відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником на праві власності зареєстроване нерухоме майно, а саме комплекс колишнього дитячого оздоровчого табору "ІНФОРМАЦІЯ_1", який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ОСОБА_1 є одним із засновників ТОВ "Пластпак і тасс", ТОВ "Пракладні технології та дизайн", ТОВ "Час мандрів", ТОВ "Антикварна сучасність", тому державним виконавцем накладено арешт на частки в статутному капіталі, що належить боржнику, про що винесено постанови про арешт майна.

Відповідно до інформації, яка міститься у виконавчих документах, боржник ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , гуртожиток.

22.06.2022 року державним виконавцем направлено вимогу боржнику про вчинення виконавчих дій, в якій зобов`язували ОСОБА_1 надати безперешкодний доступ до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , для здійснення опису та арешту вищевказаного будинку.

07.07.2022 року державними виконавцями відділу здійснено вихід для перевірки майного стану боржника за вищевказаними адресами, про що складено акт державного виконавця. Однак виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що двері вхідної калітки не відчинили, у зв"язку з чим здійснити опис та арешт будинку не вдалося.

08.07.2022 року державним виконавцем повторно направлено вимогу боржнику про вчинення виконавчих дій, в якій зобов"язували вдруге ОСОБА_1 надати державним виконавцям безперешкодний доступ до вказаного будинку для здійснення опису та арешту.

15.07.2022 року постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника № НОМЕР_4 здійснено опис та арешт майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_4 .

25.07.2022 року державними виконавцями відділу повторно здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , гуртожиток, для перевірки майнового стану боржника, про що складено акт.

31.08.2022 року винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні нерухомого майна, а саме житлового будинку, загальною площею 168 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та 7/100 частин бувшого дитячого оздоровчого табору "ІНФОРМАЦІЯ_1", загальною площею 2 278,6 кв.м, що за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Виходячи з викладеного, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

У зв`язку з ухиленням божника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань ухвалою суду від 20.06.2023 р. за поданням державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Куц О.В. боржника ОСОБА_1 обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником, за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Тобто, за змістом ч. 1 та ч. 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення, що примусово виконується у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, ч. 3 ст. 441 ЦПК України передбачає, що такий захід забезпечення виконання судового рішення, як тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України щодо особи, яка ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням та на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

ОСОБА_1 не виконав судове рішення про стягнення з нього заборгованості. Доказів, які в вказували на те, що божник виконав рішення суду, до суду надано не було.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 441 ЦПК України мотивування є обов`язковою вимогою заяви боржника про скасування тимчасового обмеження в праві виїзду за кордон. При чому вмотивованість заяви - це відображення всіх мотивів та обґрунтувань заяви у її змісті, які забезпечені повнотою доказів, їх достатністю та належністю.

Отже, вмотивованість заяви є свідченням того, що: доводи та міркування сторони (учасника) судового процесу повинні бути відображені у заяві; заявником повинно бути зібрано та подано докази приведеним доводам та обставинам; наведені норми права, якими урегульовані спірні правовідносини, з наданням обґрунтування того, чому ті чи інші правові норми мають бути застосовані у конкретній спірній ситуації, враховуючи попередні два пункти.

Натомість, в своїй заяві боржник зазначає про те, що приватним виконавцем не було доведено факту ухиляння боржника від виконання зобов`язань та те, що обмеження позитивно вплине на сплату боргу за рішенням суду.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку, суд не перевіряє обґрунтованість подання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за кордон. Таке питання будо вирішено судом першої інстанції та з даного приводу прийнято судове рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, застосоване тимчасове обмеження прав заявника є цілком виправданим, оскільки воно сприяло погашенню заборгованості боржника перед стягувачем.

Сукупність досліджених обставин справи, не дають на даний час підстав дійти переконливого висновку про наявність обставин, які давали б підстави для скасування обмежувальних заходів, оскільки виконання боргових зобов`язань не підтверджено належними доказами, жодних фінансових документів заявником не було надано, відтак не можна стверджувати про очікуване виконання рішення суду.

Натомість, заявником на підтвердження відсутність відкритих проваджень щодо нього надано ксерокопію постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_6, тоді як захід забезпечення виконання судового рішення у вигляді тимчасового обеження у виїзді за межі України було застосовано в рамках виконавчого провадження НОМЕР_5.

За викладних обставин заява ОСОБА_1 про скасування тимчасово обмеження у праві виїзду за межі України задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 8 ст.441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Українсько-швейцарське спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвермут+Ко", Обухівське районне управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області, Голосіївський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Чекулаєв