Провадження № 2/161/3765/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Шестерніна В.Д.

за участю секретаря Мельник А.В.

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,-

встановив:

І.Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги обгрунтовані такими обставинами.

З відповідачкою ОСОБА_3 позивач перебував у шлюбі, в якому у них народилася дитина - дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З донькою спілкується та фінасово допомагає.

14.03.2024 Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано судовий наказ про стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.03.2024 року та до досягнення нею повноліття.

З відповідачкою ОСОБА_1 позивач має другу дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь якого також сплачує аліменти з грудня 2021 року та здійснює додаткові витрати на утримання сина.

28.12.2021 Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано судовий наказ про стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.12.2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

На даний момент позивач має іншу сім`ю. Його матеріальний стан протягом кількох років залишається незмінним. Відповідачка ОСОБА_3 разом із донькою проживає у будинку, що належить позивачу на праві приватної власності.

На утриманні позивача перебуває двоє неповнолітніх дітей, тому розмір аліментів на кожну дитину має становити 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу).

На підставі викладеного позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються згідно судових наказів від 14.03.2024 та від 28.12.2021 на утримання дітей ОСОБА_2 , і ОСОБА_5 відповідно з 1/4 до 1/6 частку від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімумуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

ІІ.Стислий виклад позиції відповідача

Відповідачка ОСОБА_3 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.

19.09.2024 відповідачка ОСОБА_1 подала пояснення, яке за своєю правовою суттю є відзивом на позовну заяву (ст. 178 ЦПК України). В поясненні відповідачка визнала позов, мотивувала це таким. Позивач справно сплачує аліменти на дитину і не має заборгованості по них, бере активну у часть в житті дитини, допомагає фінансово, виділяє кошти на додаткові витрати (лікування, дозвілля, розвиток дитини). Позивач проходить військову службу, перебуває в зоні бойових дій. Попри те, що його дохід зріс, йому необхідно здійснювати витрати на купівлю дороговартістного спорядження та засобів захисту для виконання бойових завдань. Життя та здоров`я позивача як батька дитини є в пріоритеті.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 надала усні пояснення, аналогічні попередньо поданим письмовим поясненням.

ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу

Ухвалою суду від 15.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 32), яке мотивував перебуванням на військовій службі за призовом та неможливістю з`явитися в судове засідання.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Подала клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 71), яке мотивувала необхідністю залучення адвоката відповідно до ЗУ «Про безоплатну правничу допомогу».

Суд відхилив дане клопотання відповідачки з огляду на таке.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» вказано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідачка ОСОБА_3 неодноразово заявляла клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 41, 44, 63), в тому числі двічі з метою залучення адвоката.

Отже, суд вважає, що відповідачці була забезпечена реальна і неілюзорна можливість для залучення адвоката, наданий для цього розумно необхідний строк. Суд вважає, що подальше відкладення розгляду справ призведе до порушення розумності строку розгляду справи.

ІV.Фактичні обставини справи

ОСОБА_2 є батьком дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір`ю дитини є ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 25.08.2023, а.с. 11).

ОСОБА_2 є батьком дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Матір`ю дитини є ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 13.06.2018, а.с. 10).

Судовим наказом Луцького міськрайнного суду Волинської області від 28.12.2021 у справі №161/23160/21 з ОСОБА_2 стягнуто на користь стягувача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.12.2021 та до досягнення дитиною повноліття (відомості Єдиного державного реєстру судових рішень).

Судовим наказом Луцького міськрайнного суду Волинської області від 14.03.2024 у справі №161/4756/24 з ОСОБА_2 стягнуто на користь стягувача ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.03.2024 та до досягнення нею повноліття (відомості Єдиного державного реєстру судових рішень).

ОСОБА_2 сплачував аліменти на утримання неповнолітніх дітей згідно зазначених судових наказів (а.с. 14-22).

З 12.07.2024 ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у воєнний час у військовій частині НОМЕР_3 (довідка форми №264 від 16.07.2024, а.с. 33).

За перше півріччя 2024 року позивач отримав дохід у виді заробітної плати в розмірі 48 000 грн. (8 000 грн. на місяць) та дохід від продажу нерухомого майна в розмірі 84 691,87 грн (відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 25.08.2024, а.с.59).

V.Мотиви суду та застосоване законодавство

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.09.2021 у справі № 364/1139/19).

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)».

За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків.

Позивач зазначив, що в нього на утриманні перебуває двоє неповнолітних дітей, а тому загальна сума сплачуваних на них аліментів повинна становити 1/3 його заробітку (доходу), по 1/6 частці на кожну дитину. Тобто свої вимоги позивач фактично обгрунтував зміною сімейного стану. При цьому позивач вказав, що його матеріальний стан протягом декількох років залишається незмінним.

Даючи відповідь на цей аргумент і відхиляючи його, суд виходить з того, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дітей, які народилися в іншому шлюбі, а також дружину, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів. Такий правовий висновок викладений в постанові ВС від 22.07.2024 у справі №688/4308/23.

Народження другої дитини у іншому шлюбі не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів (див. постанову ВС від 09.09.2024 у справі №314/4732/19).

Суд також врахував поведінку позивача, який після видання судових наказів про стягнення аліментів на дітей виконував їх, добровільно сплачував аліменти на дітей, позову про зменшення розміру аліментів відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України негайно не заявляв, а з таким позовом звернувся зі спливом деякого часу. Суд зауважив, що обставини сімейного стану, якими позивач обгрунтовує свій позов, були наявними станом на час видання судом наказів про стягнення аліментів на дітей.

Суд висновує, що позивач не підтвердив обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей або які свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу дітям.

Суд не приймає визнання позову з боку відповідачки ОСОБА_1 , оскільки таке визнання суперечить інтересам як її дитини, так і дитини іншої відповідачки ОСОБА_3 .

Отже, в задоволенні позову слід відмовити.

VI.Судові витрати

Враховуючи результат вирішення спору, керуючись ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту рішення суду - 09.10.2024.

Відомості про сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6

Повний текст рішення складено 09.10.2024.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін