ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/648/24
Позовне провадження Провадження № 2/170/171/24
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2024 року сел. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області під головуванням судді Жевнєрової Н.В., за участю секретаря судових засідань Остапчук Н.В., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шацьк та в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" про звільнення майна з-під арешту, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Мартинюк О.І. звернулася до суду з указаним позовом. Позов обгрунтовано тим, що у власності ОСОБА_2 перебуває земельна ділянка, площею 0,192 га, кадастровий номер: :01:001:1252, яка розташована в с. Світязь Ковельського району Волинської області, та житловий будинок, загальною площею 85 кв.м, житловою площею 57,8 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 . Позивач мав намір розпорядитися вказаним нерухомим майном, однак 06.06.2024 стало відомо, що все належне йому нерухоме майно перебуває під обтяженнями, зокрема: на підставі постанови головного державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Ліщук О.О. про відкриття виконавчого провадження б/н від 16.12.2008 накладено арешт на все належне позивачу нерухоме майне (реєстраційний номер обтяження 9633688); на підставі постанови старшого державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Манькута Т.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №28545948 від 06.09.2011 накладено арешт на все належне ОСОБА_2 нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 11580593); на підставі постанови старшого державного ви конавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Бобрик В.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №20/828/2012 від 27.12.2012 накладено арешт на все належне позивачу нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 12230831). Вказані обставини підтверджуються інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №381861519 від 06.06.2024. На даний час у позивача відсутні будь-які грошові зобов`язання перед банківськими чи фінансовими установами, іншими юридичними та фізичним особами. На адвокатський запит сторони позивача відділ ДВС у місті Луцьку Західного міжрегіональною управління Міністерства юстиції надав інформацію щодо усіх накладених арештів на майно ОСОБА_2 , а саме: обтяження №9633688 від 18.03.2010 (встановити в межах якого виконавчого провадження накладено даний арешт неможливо); обтяження №12230831 від 01.03.2012 (встановити в межах якого виконавчого провадження накладено даний арешт неможливо); обтяження №11580593 від 06.09.2011, арешт накладено в межах ВП №28545948 згідно з виконавчим листом №2-6842 від 30.08.2011 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 7 596,94 грн боргу та по 97,96 грн судових витрат. Виконавче провадження завершено 20.01.2012 згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Ознайомитися з виконавчими провадженнями не вдалося, оскільки вони

знищені. Зобов`язання перед ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» ОСОБА_2 були погашені в повному обсязі, добровільно та в позасудовому порядку. Позивач самостійно оплатив суму боргу безпосередньо на рахунок банківської установи у 2012-2013 роках. Правління Національного банку України, відповідно до вимоги ст. 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність», 20.11.2014 прийняло постанову №733 «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних». Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1627 від 03.09.2020 управління майном (активами) ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» здійснюється безпосередньо фондом. У відповідь на адвокатські запити Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив, що за даними ЄОІС у ПАТ «ВіЕйБі банк» наявний контрагент ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Станом на дату запровадження тимчасової адміністрації у банку (21.11.2014) інформація щодо укладення договорів із ОСОБА_2 відкритих рахунків з обліку заборгованості за кредитними договорами ЄОІС відсутня. Згідно з архівними даними ПАТ «ВіЕйБі банк», які перебувають у володінні Фонду, між ПАТ «ВіЕйБі банк» та ОСОБА_2 , був укладений кредитний договір №179/07-БС/КД від 19.09.2007, виконання зобов`язань за яким забезпечувалось порукою фізичної особи згідно з договором №179/07-БС/ДП від 19.09.2007. Заборгованість за вказаним кредитним договором була погашена до дати запровадження тимчасової адміністрації у банку (27.05.2013). У ОСОБА_2 відсутні зобов`язання перед ПАТ «ВіЕйБі банк» за будь-якими кредитними зобов`язаннями (у тому числі в якості поручителя). Таким чином обтяження №9633688 від 18.03.2010 та №12230831 від 01.03.2012 неідентифіковані. Неможливо встановити з метою забезпечення якого саме зобов`язання їх було накладено, а також інформацію щодо боржника та стягувача; обтяження №11580593 від 06.09.2011 накладено з метою виконання грошових зобов`язань перед ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», які є виконаними, що підтверджується викладеними обставинами. Тобто, не існує передумов для обмеження прав ОСОБА_2 на вільне володіння, користування та розпорядження власним нерухомим майном, тому ОСОБА_2 вимушений звертатися з даним позовом до суду.

Не погоджуючись із позовом відповідач ПАТ «ВіЕйБі банк», виведення з ринку якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення позовних вимог. У відзиві вказано, що 30.11.2020 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №2029 від 30.11.2020 «Про затвердженню ліквідаційного балансу та Звіту про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК». Вказана інформація є публічною та загальнодоступною. Таким чином, враховуючи положення ч. 3 ст. 53 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Затвердження ліквідаційного балансу ПАТ «ВіЕйБі банк», а отже ліквідаційна процедура банку завершена, тому ПАТ «ВіЕйБі банк» не може бути стороною процесу. Враховуючи викладене, а також вимоги чинного законодавства та правові висновки Верховного Суду, відповідач вважає, що позивач обрав неефективний спосіб захисту, оскільки у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його вкладниками/кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. У свою чергу ПАТ «ВіЕйБі банк», виведення з ринку якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо, повідомляє, що в Єдиній операційно-інформаційній системі Фонду (ЄОІС) зберігається інформація щодо кредитів та рахунків, відкритих у неплатоспроможних, банках, починаючи з дати запровадження тимчасової адміністрації у банку. За даними ЄОІС інформація щодо контрагента ПАТ «ВіЕйБі банк» ОСОБА_2 з РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_3 з РНОКПП НОМЕР_2 в ЄОІС відсутня. На підставі приписів ст. 52-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ПАТ «ВіЕйБі банк» здав, а архів Національного банку України прийняв на зберігання документи банку. Таким чином у Фонді відсутні первинні документи ПАТ «ВіЕйБі банк». Також відповідач звертає увагу суду, що заявлені стороною позивача витрати на професійну правничу допомогу є безпідставно завищеними, неспівмірними зі складністю справи, оскільки категорія даних спорів є типовою, що не викликає складнощів у написанні позову.

З огляду на викладене представником позивача подано додаткові письмові пояснення, у яких представник не погоджується із твердженням відповідача про те, що ПАТ «ВіЕйБі банк» не може бути стороною процесу, оскільки виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №2029 «Про затвердження ліквідаційної балансу» та Звіту про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «ВіЕйБі банк». Згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПАТ «ВіЕйБі Банк» перебуває в стані припинення, відповідач, як юридична особа не є ліквідованим, не є знятим з обліку в контролюючих органах, а отже може бути стороною по справі та здійснювати процесуальні права/виконувати обов`язки відповідача. Такий висновок додатково підтверджується інформацією з розділу про вчинені реєстраційні дії, а саме, 13.03.2024 державним реєстратором було проведено реєстраційну дію відносно банківської устави - зміна відомостей про фізичних осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо.

Представником третьої особи, відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_4 суду подано письмові пояснення. В поясненнях вказано, що на виконанні у відділі щодо ОСОБА_2 перебували такі виконавчі провадження: ВП № 28545948 з примусового виконання виконавчого листа №2-6842 від 30.08.2011 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" 7 596,94 грн боргу та по 97,96 грн судових витрат. Виконавче провадження завершено 20.01.2012 у зв`язку з відсутністю у боржника майна (згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 за старою редакцією Закону України «Про виконавче провадження»); ВП №31495703 з примусового виконання виконавчого листа №2-6842 від 30.08.2011 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" 7 596,94 грн боргу та по 97,96 грн судових витрат. Виконавче провадження завершено 02.04.2013 у зв`язку з відсутністю у боржника майна (згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 за старою редакцією Закону України «Про виконавче провадження»). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону, для самостійного його виконання постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. В реєстрі обтяжень нерухомового майна наявні обтяження №11580593 від 06.09.2011та №12230831 від 01.03.2012 стосовно ОСОБА_2 . У ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік підстав для зняття арешту з майна боржника, проте жодних наявних підстав для зняття арешту у боржника ОСОБА_2 немає.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Мартинюк О.І. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, викладених у позові та письмових поясненнях, просила вимоги задовольнити. Вважає необгрунтованими посилання третьої особи відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що з позивача підлягає стягненню виконавчий збір, оскільки Закон України «Про виконавче провадження» на час існування спірних правовідносин не містив відповідної норми.

Відповідач ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", належним чином повідомлений про розгляд справи, свого представника в судове засідання не направив.

Представник третьої особи відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Грущук М.В. подала суду клопотання про проведення судового засідання у відсутності представника третьої особи.

Представник третьої особи Фонду гарантування вкладів, належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не прибув, пояснень, заяв, клопотань суду не подав. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідності до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю на таких підставах.

Суд установив, що позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,192 га, кадастровий номер :01:001:1252, житловий будинок, загальною площею 85 кв.м, житловою площею 57,8 кв.м, який розташований по АДРЕСА_1 , та земельна ділянка, площею 0,2496 га, кадастровий номер :01:001:0453. Належне ОСОБА_2 нерухоме майно перебуває під обтяженнями, а саме: на підставі постанови головного державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Ліщук О.О. про відкриття виконавчого провадження б/н від 16.12.2008 накладено арешт на все належне позивачу нерухоме майне (реєстраційний номер обтяження 9633688); на підставі постанови старшого державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Манькута Т.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №28545948 від 06.09.2011 накладено арешт на все належне ОСОБА_2 нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 11580593); на підставі постанови старшого державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Бобрик В.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №20/828/2012 від 27.12.2012 накладено арешт на все належне позивачу нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 12230831). Вказані обставини підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №381861519 від 06.06.2024 (арк. 17-18).

З відповіді відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №138042 від 13.06.2024 на адвокатський запит представника позивача адвоката Мартинюк О.І., вбачається, що в реєстрі обтяжень нерухомого майна наявні такі обтяження щодо ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ): обтяження №9633688 від 18.03.2010 (встановити в межах якого провадження накладено даний арешт неможливо); обтяження №11580593 від 06.09.2011 (арешт накладено в межах ВП №285459748, згідно з виконавчим листом №2-6842 від 30.08.2011 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" 7596,94 грн боргу та по 97,96 грн судових витрат, виконавче провадження завершено 20.01.2012 згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 за старою редакцією Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю у боржника майна. Надати можливість ознайомитися з

матеріалами виконавчого провадження неможливо, оскільки згідно з ч. 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік - матеріали вищезазначеного виконавчого провадження знищено. Обтяження №12230831 від 01.03.2012, встановити в межах якого виконавчого провадження накладено даний арешт є неможливо (арк. 16).

У відповідь на адвокатські запити представника позивача адвоката Мартинюк О.І. від 23.07.2024 та від 31.07.2024 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у своїх листах №608037/24 від 25.07.2024 та №60-8287/24 від 05.08.2024 повідомив, що вЄдиній операційно-інформаційній системі Фонду (ЄОІС) зберігається інформація щодо кредитів та рахунків, відкритих у неплатоспроможних банках, починаючи з дати запровадження тимчасової адміністрації у банку. За даними ЄОІС у ПАТ «ВіЕйБі банк» наявний контрагент ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Станом на дату запровадження тимчасової адміністрації у банку (21.11.2014) інформація щодо укладених договорів із ОСОБА_2 , відкритих рахунків з обліку заборгованості за кредитними договорами в ЄОІС відсутня. Згідно з архівними даними ПАТ «ВіЕйБі Банк», які перебувають у володінні Фонду, між ПАТ «ВіЕйБі банк» та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) був укладений кредитний договір №179/07-БС/КД від 19.09.2007, виконання зобов`язань за яким забезпечувалось порукою фізичної особи згідно договору №179/07-БС/ДП від 19.09.2007 (наявний опис: порука фізичної особи - ОСОБА_3 згідно кредитного договору №179/07-БС/КД від 19.09.2007). Облік поруки здійснювався на рахунку № НОМЕР_3 , відкритому на ім`я ОСОБА_2 , кредит № 179/07-БС/ДП. Заборгованість за кредитним договором №179/07-БС/КД від 19.09.2007 в розмірі 1077,44 грн була погашена з особового рахунку клієнта № НОМЕР_4 до дати запровадження тимчасової адміністрації у банку (27.05.2013). У ПАТ «ВіЕйБі Банк»/Фонді відсутня інформація про те, чи виступав ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) поручителем перед ПАТ «ВіЕйБі банк» за кредитними зобов`язаннями іншихосіб. У ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відсутні зобов`язання перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» за будь-якими кредитними зобов`язаннями, у тому числі в якості поручителя (арк. 9,19).

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", скорочене найменування юридичної особи ПАТ "ВіЕйБі Банк", ідентифікаційний код 19017842, перебуває в стані припинення. В єдиному державному реєстрі відсутня інформація про те, що банківська установа ПАТ "ВіЕйБі Банк", як юридичної особа, припинена. ПАТ "ВіЕйБі Банк" не є знятим з обліку в контролюючих органах, а отже може бути стороною по справі та здійснювати процесуальні права, виконувати обов`язки відповідача, тому суд вважає необгрунтованими посилання відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву (арк. 68-79).

Згідно з науковим висновком члена Науково-консультативної ради при Верховному Суді ОСОБА_5 вимоги боржника у виконавчому провадженні (власника майна) про зняття (скасування/припинення) арешту з майна, накладеного державним (приватним) виконавцем, мають розглядатися в порядку судового контролю, якщо виконавець повернув виконавчийдокумент, але не зняв арешт з майна боржника у випадках повернення виконавчого документа з таких підстав: стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа (п.1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження"); стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення (п.1 ч.1 ст. 37 Закону); запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру (п. 11 ч.1 ст. 37 Закону); виконавчий документ повернений до суду, який його видав (ч. 1 ст. 40 Закону). В усіх інших випадках, коли Закон не встановлює обов`язку виконавця скасувати арешт майна, тобто не можна встановити порушення виконавцем вимог Закону, вимоги боржника у виконавчому провадженні (власника майна) про зняття (скасування/припинення) арешту з майна, накладеного державним (приватним) виконавцем мають розглядатися в позовному провадженні (арк. 11-15).

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На підставі ч. 1 та 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовної діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Європейської Конвенції з прав людини. Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статей 525-526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частини перша статті 598, стаття 599 ЦК України). Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду й ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції. Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд установив, що на підставі виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області №2-6842 від 30.08.2011 (резолютивна частина виконавчого документа: стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" 7 596,94 грн боргу та по 97,96 грн судових витрат) відкрито виконавче провадження ВП №28545948 від 06.09.2011. Стягувач ПАТ "ВіЕйБі Банк", боржник ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Згідно із заявою стягувача та з метою забезпечення виконання рішення суду та збереження майна боржника, при відкритті виконавчого провадження постановою старшого державного виконавця Манькута Т.В. накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження №28545948 від 06.09.2011 (реєстраційний номер обтяження 11580593 від 06.09.2011). На підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з відсутністю у боржника майна, 20.01.2012 виконавчий документ повернуто стягувачеві. Стан виконавчого провадження - завершено.

Виконавчий лист №2-6842 від 30.08.2011 повторно пред`явлено стягувачем до виконання 27.02.2012. Згідно із заявою стягувача та з метою забезпечення виконання рішення суду та збереження майна боржника, при відкритті виконавчого провадження ВП №31495703 постановою старшого державного виконавця ОСОБА_6 накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження від 27.02.2012. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з відсутністю у боржника майна, 02.04.2013 виконавчий документ повернуто стягувачеві. Стан виконавчого провадження - завершено.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку, на час видачі виконавчого листа від №2-6842 від 30.08.2011 та пред`явлення його до виконання були врегульовані Законом № 606-XIV, який втратив чинність 05.10.2016.

За змістом ст. 11 Закону №606-XIV державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону № 606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із ст. 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із ст. 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із ст. 48 цього Закону.

Згідно з частиною другою ст. 50 Закону № 606-XIV у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Оскільки повернення виконавчого листа з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Закону №606-XIV, не позбавляло стягувача права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, тому на час повернення виконавчого листа стягувачу у державного виконавця були відсутні передбачені Законом підстави для зняття арешту з майна боржника.

Пунктом 8 частини першої статті 49 Закону №606-XIV передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд установив, що позивач ОСОБА_2 свої зобов`язання перед ПАТ "ВіЕйБі Банк" виконав в повному обсязі 27.05.2013. У ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відсутні зобов`язання перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» за будь-якими кредитними зобов`язаннями, у тому числі в якості поручителя. Виконавчі провадження за виконавчим листом №2-6842 від 30.08.2011 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" 7 596,94 грн боргу та по 97,96 грн судових витрат) завершено.

Встановити в межах яких виконавчих проваджень наявні обтяження №9633688 від 18.03.2010, №12230831 від 01.03.2012 неможливо, оскільки матеріали виконавчих проваджень знищено.

Також суд вважає необгрунтованими посилання третьої особи відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Грущук М.В. про відсутність підстав для зняття арешту з майна ОСОБА_2 , оскільки такі пояснення не містять посилання на чинні на час існування спірних правовідносини законодавчі норми.

Згідно з положеннями ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з прав людини закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо нього будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власністю після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Проаналізувавши надані суду докази відповідно до наведених правових норм, суд дійшов висновку про те, що підстав для накладення арешту на майно позивача ОСОБА_2 на даний час не існує, а довготривала наявність накладених обтяженнь на належне позивачу на праві власності майно, є порушенням права власності. Тому, вказане право підлягає захисту у судовому порядку шляхом зняття таких обтяжень, що є визначеним законодавцем способом захисту права власності. Зважаючи на те, що представник позивача в судовому засіданні повідомила, що подасть суду докази про судові витрати відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення, не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних розглядом справи. На підставі статей 316-319, 321, 391, 509, 525, 526, 599, 609, 628, 629 ЦК України, керуючись статтями 12, 81, 89, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" про звільнення майна з-під арешту, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, задовольнити повністю.

Знятиарешт з нерухомого майна та скасувати заборону на його відчуження, накладені постановою головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Ліщук О.О. про відкриття виконавчого провадження б/н від 16.12.2008 (реєстраційний номер обтяження №9633688 від 18.03.2010).

Зняти арешт з нерухомого майна та скасувати заборону на його відчуження, накладені постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Манькута Т.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №28545948 від 06.09.2011 (реєстраційний номер обтяження №11580593 від 06.09.2011).

Зняти арешт з нерухомого майна та скасувати заборону на його відчуження, накладені постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Бобрика В.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №20/828/2012 від 27.02.2012 (реєстраційний номер обтяження №12230831 від 01.03.2012).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 18.11.2024.

Суддя /підпис/ Н.В.Жевнєрова

Згідно з оригіналом

Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Жевнєрова