15 травня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Буша Н.Д.,
секретаря с/з Шклярської К.Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
У липні 2023 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» в особі представника - Дегтяр О.П. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 11 061,07 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн.
В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 02.08.2011 року.
ТОВ «Перший український експертний центр» та відповідач уклали договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №1044/1 від 26.11.2012 року.
Згідно розрахунку заборгованості б/н від 14.07.2023 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою відповідача утворилась заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг на суму 11 061, 07 грн. за період з 01.01.2021 р. по 30.06.2023 р. Заборгованість відповідачем не сплачена, що завдає збитків Товариству, у зв`язку з чим позивач вимушений був звертатись до суду з вказаним позовом.
Ухвалою суду від 27.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Вивчивши матеріали цивільної справи, враховуючи, що від відповідача на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання», ухвалою від 24.11.2023 року здійснено перехід з розгляду справи з порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, протии ухваленя заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином у відповідності до ч.11 ст. 128 ЦПК України. Заяв, клопотань з процесуальних питань та відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
Суд вважає за можливим проводити розгляд справи на підставі наявних в ній доказів без участі сторін.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов до наступних висновків.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Так, позивач вказує, що ТОВ «Перший український експертний центр» прийняло житлові будинки на подальшу експлуатацію та обслуговування від ПАТ «ХК «Київміськбуд», що підтверджується протоколом №29 від 15.08.2012 року.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр», як правонаступник ПАТ «ХК «Київміськбуд» з 15.08.2012 року є виконавцем послуг з утримання будинків за адресою: АДРЕСА_1 .
У будинку, зокрема і квартирі за вищевказаною адресою позивачем безперебійно надавались житлово-комунальні послуги.
Відповідач, як власник квартири та споживач житлово-комунальних послуг, згідно статей 156, 162 ЖК Української РСР зобов`язана не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.
Згідно розрахунку заборгованості б/н від 14.07.2023 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою відповідача утворилась заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг на суму 11 061, 07 грн. за період з 01.01.2021 року по 30.06.2023 року.
ТОВ «Перший український експертний центр» та відповідач уклали договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №1044/1 від 26.11.2012 року.
Згідно ст. 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно пункту 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 «власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов`язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найм чи оренд) квартири, комунальні та інші послуги».
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.
Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закон у обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статей 156, 162 Житлового Кодексу України, власники квартири зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.
Стаття 526 ЦК України, вказує на те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог.
На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості.
Наданий позивачем розрахунок суд приймає, оскільки він містить відомості щодо періоду заборгованості, розміру нарахованих відповідачу сум, здійснений на основі норм чинного цивільного законодавства та він не спростований відповідачем.
Згідно із ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правових норм, які підлягають застосуванню, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2 684 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 64, 66, 67, 179, 191 ЖК України, ст. 10,11,76, 81, 263, 264, 265,ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (IBN НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ», МФО 334851, 36844047) основну суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 11 061,07 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення суду виготовлено 23.05.2024 року.
Суддя Н.Д.Буша