Справа № 185/4215/24
Провадження № 2-др/203/31/2024
30 вересня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді - Іваницької І.В.
за участю секретаря судового засідання Кочевської В.Г.
представників сторін:
від відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву представника відповідача адвоката Гудими Інги Володимирівни про компенсацію судових витрат, здійснених внаслідок необґрунтованих дій позивача, по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
29.08.2024 до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» через систему «Електронний суд» надійшла заява про залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2024 заяву представника позивача ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду задоволено; позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.
18.09.2024 від представника відповідача ОСОБА_3 до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, в якій вона просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 700,00 грн.
24.09.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшли заперечення на заяву про компенсацію здійснених витрат, в якій позивач просить у її задоволенні відмовити.
Подані заперечення обґрунтовані тим, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу у справі №185/4215/24 є мінімальними; відповідач не надав доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу разом з відзивом на позовну заяву; позивач не є стороною кредитного договору, визнаного судом недійсним, про наявне рішення суду у справі №932/2890/23 дізнався з відзиву на позовну заяву; подана заява не відповідає нормам ЦПК України та не відповідає процедурі вирішення питання щодо судових витрат після залишення позовної заяви без розгляду.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2024 прийнято до розгляду заяву представника заявника адвоката Гудими Інги Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у справі №185/4215/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; розгляд зави призначений у судове засідання на 30.09.2024.
У судовому засіданні 30.09.2024 ОСОБА_1 подану її представником заяву підтримала в повному обсязі, просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 700,00 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» участь повноважного представника у судове засідання 30.09.2024 не забезпечило, про час та місце розгляду заяви було повідомлено належним чином, причин неявки не повідомило.
Дослідивши матеріали справи №185/4215/24, подану заяву про компенсацію судових витрат, здійснених внаслідок необґрунтованих дій позивача, вислухавши пояснення відповідачки, суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення поданої заяви, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Таке відшкодування судових витрат повинно здійснюватися відповідно до умов, підстав та у порядку, передбаченому Главою 8 Розділу I ЦПК України.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду саме відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Згідно з частиною шостою статті 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
Отже, для компенсації на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, саме відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивачем здійснені під час розгляду справи, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
До подібних правових висновків дійшла і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 липня 2023 року (пункт 7.15) у справі № 911/3312/21, провадження № 12-43гс22.
У вступній частині рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у справі №185/4215/24 від 27.02.2024 зазначено, що в судовому засіданні приймав участь представник відповідача ОСОБА_5 . Отже, ТОВ «Коллект Центр», яке є відповідачем у справі №185/4215/24 та здійснювало активну процесуальну участь при її розгляді, було обізнане про прийняте рішення до звернення з позовом до суду у справі №932/2890/23, яке відбулося 28.03.2024 (конверт, а.с. 57). При цьому ТОВ «Коллект Центр» не вживалися дії щодо оскарження рішення у справі №185/4215/24.
Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 4-6ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до Постанови Верховного суду від 11 листопада 2021 року у справі №922/449/21 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано копії: договору про надання правової (правничої) допомоги №03/02/22 від 15.02.2022; додаткових угод №№2, 3,4 до нього; ордеру на надання правничої допомоги серії АЕ №1312170 від 26.08.2024; акту приймання передачі наданої правової допомоги №3 від 13.09.2024 на суму 8 700,00 грн (надання консультативного висновку та складання відзиву на позовну заяву 5 000,00 грн, представництво інтересів клієнта в судовому засіданні, включаючи витрати на дорогу 2 000,00 грн та 1 000,00 грн, складання заяви про ухвалення додаткового рішення 700,00 грн); платіжні документи про зарахування коштів на користь ФОП ОСОБА_3 за надані послуги по договору №03/02/22 від 15.02.2022 на загальну суму 8 700,00 грн.
Надаючи оцінку переліченим послугам правничої допомоги, враховуючи заперечення позивача, на думку суду вартість послуг адвоката в загальній сумі 4 000,00 грн є обґрунтованою та співмірною з часом, витраченим адвокатом відповідача на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи, значенням справи для учасників.
У зв`язку з наведеним, суд вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн.
Керуючись ч. 5 ст. 142, ст. ст. 270, 354 ЦПК України, суд,
Заяву представника відповідача адвоката Гудими Інги Володимирівни про компенсацію судових витрат, здійснених внаслідок необґрунтованих дій позивача, задовольнити частково.
Додаткова ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повна ухвала складена 11.10.2024.
Суддя І.В. Іваницька