Справа № 944/1369/24
Провадження №2/944/910/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря - Василиці Н.В.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з відповідачкою.

На підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27.09.2019 року шлюб між ними розірвано.

Згідно судового наказу Яворівського районного суду Львівської області від 01.08.2019 року (справа № 460/3547/19) з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 11.07.2019 року.

18.05.2021 року він уклав шлюб із ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_6 . З народженням сина, у нього змінився матеріальний стан, він зобов`язаний дбати про трьох дітей та дружину, яка перебуває в декретній відпустці.

Вважає, що з нього стягують аліменти, які в рази перевищують реальні потреби дітей, а саме: за 2022 рік (січень 3326, лютий 5190, березень 4784, квітень 4806, травень 4806, червень 4806, липень 4806, серпень 4806, вересень 4806, жовтень 4806, листопад 16401, грудень 15970) та за 2023 рік (січень 4806, лютий 19608, березень 11771, квітень 11770, травень 11771, червень 11771, липень 11771, серпень 10924, вересень 11559, жовтень 11771, листопад 11771, грудень 11771). Під час неодноразового обговорення, щодо зменшення розміру виплати аліментів, відповідач пропонувала звертатись в суд.

Його колишня дружина забезпечена новим житловим будинком загальною площею 208.4 м2, загальною вартістю 1 278 464.00 грн. станом на дату набуття 29.11.2021 року, працює, має заробітну плату.

Крім цього, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько, та 17.10.2022 році матір, що підтверджується свідоцтвом про смерть, які також потребували медичного догляду та значних матеріальних коштів.

Враховуючи вищенаведене він не взмозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів.

Просить суд позовні вимоги задовольнити, зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_2 , на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі судового наказу № 460/3547/19 від 01 серпня 2019 року, виданого Яворівським районним судом Львівської області з 1/3 до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

20.06.2024року відповідачка на адресу суду скерувала відзив, в якому заперечила заявлені позовні вимоги. В обгрунтування відзиву, покликається на те, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану з моменту стягнення з нього на її користь на утримання дітей аліментів. Як вбачається з викладеного в позовній заяві, з моменту стягнення аліментів у нього значно збільшився дохід, оскільки, у січні 2022 року на утримання їхніх дітей з нього було стягнуто 3326 грн., а у грудні 2023 р. - 11771 грн.

На даний час позивач не несе витрат по утриманню інших осіб, його батьки померли.

Відповідно до декларації про доходи за 2023 р. позивач з 06.04.2017р. є власником житлового будинку, загальною площею 172,3 кв.м, в якому зареєстровані їхні спільні діти, у власності має земельні ділянки та незавершене будівництво, а його дружина у 2023р. отримала дохід від підприємницької діяльності 110 328 гривень. Оскільки діти зареєстровані за його адресою, останній отримував субсидію. На даний час позивач не працює останні два місяці на двох дітей вона отримала аліменти в розмірі 4800гривень.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач покликається на те, що у нього змінився сімейний стан та народилася дитина від іншого шлюбу, проте, жодного доказу на підтвердження погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, він не надав. Просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить такі задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11 листопада 2014року, виданого Виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області; син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14 квітня 2017року, виданого Виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області. Їхніми батьками значаться: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_5 .

Відповідно до судового наказу Яворівського районного суду Львівської області від 01.08.2019 року (справа №460/3547/19) щомісячно з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але на кожну дитину не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви, 11.07.2019 року.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 18 травня 2021року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 18 травня 2021року зареєстрували шлюб, актовий запис 870.

Від спільного подружнього життя у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син, ОСОБА_6 .

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Аналіз зазначеного положення закону вказує на те, що зобов`язання по утриманню дитини мають тривалий характер, проте згодом може виникнути необхідність у зміні розміру коштів, які надаються на утримання. При вирішення питання про зміну розміру аліментів має значення погіршення здоров`я, зміна матеріального або сімейного стану стану платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд, враховує, в тому числі: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» встановлено що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривні.

Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р.

Відповідно до положень ст.183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачає можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, так і погіршення здоров`я як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі судового наказу № 460/3547/19 від 01 серпня 2019 року, виданого Яворівським районним судом Львівської області з 1/3 до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Позивач в обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що він уклав шлюб із ОСОБА_5 , у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син - ОСОБА_6 . Крмі цього, у нього ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько та матір раніше 17.10.2022 році, що підтверджується свідоцтвом про смерть, які потребували медичного догляду. Мати тяжко хворіла на 4 стадію раку, що підтверджується висновками спеціалістів Львівського онкологічного центру, на лікування чого були витрачені не малі фінансові кошти.

Суд зазначає, що відповідно до норм ст. ст. 12, 13, 81 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення зазначених вимог процесуального закону, позивачем належними та допустимими доказами не довів та не підтвердив погіршення його майнового стану.

Позивач не працює, хоч є працездатною особою, яка може працювати, інших боргових зобов"язань та стягнень за виконавчими листами не має. Як з"ясовано в судовому засіданні та не заперечується сторонами, за останні два місяці із позивача на користь відповідачки на утримання двох дітей було стягнуто лише 4800 гривень. Крім цього, жодної іншої матеріальної допомоги на утримання дітей позивач не надає.

Частиною 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Так, позивач просить зменшити розмір аліментів з 1/3 до 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. При цьому, з наданих позивачем доказів на підтвердження позовних вимог, не дає підстави вважати, що в останнього відбулись зміни в сторону погіршення матеріального стану, або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, лише факт того що внього народилася третя дитина.

На переконання суду, народження третьої дитини не є підставою для зменшення розміру аліментів на інших двох дітей. Окрім цього, матеріалами справи жодним чином не підтверджено, що це погіршує його матеріальний стан.

Такого ж висновку дійшов Верховних Суд у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 565/1059/21 де зазначено, що оскільки позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з стягненням аліментів на утримання дитини від іншого шлюбу, а навпаки судом було встановлено збільшення доходів останнього, місцевий суд дійшов вірного висновку про відмову в позові. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Разом із тим, розмір аліментів, що стягуються за рішенням суду відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину від іншого шлюбу, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 8 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, де зазначено, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини, на користь якої він сплачує аліменти.

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 6 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 вказує про те, що аналіз ч.1 ст.192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів, при цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Разом з тим Верховний Суд прийшов до висновку, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини, на утримання якої він сплачує аліменти та суперечитиме її інтересам.

Аналогічної позиції дотримувався Верховний Суд у постанові від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Також позивачем не підтверджено того, що позивач, після присудження судовим рішенням аліментів, став непрацездатним, хворіє.

Зважаючи на те, що позивачем належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, а визначений розмір аліментів, який стягується з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає інтересам дітей, його зменшення без підтвердження погіршення його матеріального становища, на переконання суду, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись 4, 7,12, 13, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.182-184,192 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Позивач: ОСОБА_1

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 а

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 .

СУДДЯ: Швед Н.П.