Справа № 203/2940/23
Провадження № 2/0203/175/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

06.02.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сливчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановив:

31.05.2023 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулось Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі ПАТ «НАСК «ОРАНТА», позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому позивач, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, якою був збільшений розмір позовних вимог, від 26.07.2023 року, та ухвали суду від 06.02.2024 року, просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» в порядку регресу суму у розмірі 24491,43 грн (двадцять чотири тисячі чотириста дев`яносто одна гривня 43 копійки).

І. Стислий виклад позиції учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, якою був збільшений розмір позовних вимог, від 26.07.2023 року, та ухвали суду від 06.02.2024 року, позивач зазначив, що 30.11.2021 року між ним та ОСОБА_2 був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ1452527, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV. За полісом, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 . Так, за участі водія ОСОБА_1 11.09.2022 року о 18:30 годині сталась дорожньо-транспортна пригода (ДТП), внаслідок якої зазнав пошкодження автомобіль марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , а також інше майно у вигляді круглої сигнальної тумби, встановленої на розділювальній смузі, дорожнього огородження та стовпа, на якому розміщені дорожні знаки 4.1., 4.7., залишив місце пригоди та не повідомив поліцію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2022 року, справа №201/6903/22, залишеної без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.01.2023 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП. Потерпілому ОСОБА_3 за його заявою від 28.12.2022 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатило страхове відшкодування у розмірі 3060,62 грн з вирахуванням франшизи у розмірі 1500,00 грн. Також представник позивача зазначив, що 17.03.2023 року до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулось Комунальне підприємство «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради, на балансі якого знаходився демпфер, інвентарний номер 35785, який постраждав внаслідок ДТП 11 вересня 2022 року, яке скоєне ОСОБА_1 . Вартість майнового збитку, завданого власнику майна в результаті пошкодження демпфера бар`єрного відбійника, за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, становить 22930,81 грн без ПДВ. Страхове відшкодування у розмірі 21430,81 грн за вирахуванням франшизи у розмірі 1500,00 грн виплачено на користь потерпілого транспортного засобу на підставі страхового акту №ОЦВ-22-04-88713/1.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу у загальному розмірі 24491, 43 грн.

Відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позовну заяву.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 02.06.2023 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою суду від 06.02.2024 року було прийнято до розгляду змінену редакцію позовної заяви, якою збільшені позовні вимоги, в цивільній справі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте разом із позовом подав до суду клопотання, в якому просить суд розглядати справу за його відсутності.

У судові засідання, призначені на 24.07.2023 року, 26.10.2023 року, 07.12.2023 року, 06.02.2024 року, відповідач, який був повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судових засідань, не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. У зв`язку з цим, за наявності підстав, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням позиції позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено, що 11.09.2022 року о 18:30 годині в районі буд. АДРЕСА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля марки Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 , та автомобіля «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 , внаслідок якої зазнали механічних пошкоджень транспортні засоби та демпфер бар`єрного відбійника, за адресою: АДРЕСА_1 . Це підтверджується повідомленням про ДТП та Заявою про страхове відшкодування від 28.12.2022 року, поданої ОСОБА_3 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», звітом ТОВ «Ай Експерт» про незалежну оцінку вартості майнового збитку, завданого власнику майна, яке зазнало пошкоджень і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дата складання звіту: 23.04.2023 року.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2022 року, справа №201/7041/22, було визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.12.2022 року, справа №201/7041/22, апеляційну скаргу адвоката Юдіної Н.М. було залишено без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, залишено без змін.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2022 року, справа №201/6903/22, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 3400,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.01.2023 року, справа №201/6903/22, було залишено без задоволення апеляційну скаргу захисника Юдіної Наталії Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 та залишено без змін постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2022 року.

Вказані вище постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська набрали законної сили станом на 29.12.2022 року та 17.01.2023 року, відповідно.

Потерпілому ОСОБА_3 позивач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатив страхове відшкодування за договором №АТ-1452527 від 30.11.2021 року на суму 3060,62 грн. Це підтверджується копіями: платіжного доручення №6595 від 07.02.2023 року на суму 3060,62 грн, полісу №АТ/1452527 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.11.2021 року: страхувальник ОСОБА_2 , застрахований транспортний засіб: автомобіль марки Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , франшиза: 1500,00 грн, розрахунку страхового відшкодування від 03.02.2023 року на суму 3060,62 грн, страхового акту №ОЦВ-22-04-85188/1 від 07.02.2023 року.

Потерпілому Комунальному підприємству «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради позивач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатив страхове відшкодування за договором №АТ-1452527 від 30.11.2021 року на суму 21430,81 грн. Це підтверджується копіями: платіжної інструкції №21845 від 01.05.2023 року на суму 21430,81 грн, звіту ТОВ «Ай Експерт» про незалежну оцінку вартості майнового збитку, завданого власнику майна, яке зазнало пошкоджень і знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, дата складання звіту: 23.04.2023 року, за яким вартість майнового збитку станом на дату оцінки становить: 27516,97 грн з ПДВ та 22930,81 грн без ПДВ.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, в порядку регресу у розмірі 24491,43 грн.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пп. 38.1.1. в) ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Відповідно до положень п. 33.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний:

33.1.1. дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди;

33.1.2. вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди;

33.1.3. поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси;

33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Як роз`яснено в п. 26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень ст. 993 ЦК України, до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає (постанови ВС від 13.02.2019 року, справа №369/13976/15-ц, від 27.03.2019 року, справа №806/2-1093/2011).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналіз викладеного вище вказує, що наявні в матеріалах справи письмові докази підтверджують право вимоги позивача до відповідача про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу у загальному розмірі 24491,43 грн (21430,81 грн + 3060,62 грн = 24491,43 грн), заподіяної власнику автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , та Комунальному підприємству «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради, у зв`язку з пошкодженням демпферу бар`єрного відбійника, за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, внаслідок ДТП, яка мала місце 11.09.2022 року з вини відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «НАСК «ОРАНТА» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.

Суд, вважаючи доведеним факт сплати позивачем страхового відшкодування у зазначеному у позові розмірі та наявність у позивача права на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу, дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування потерпілим, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Суд, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн (платіжне доручення №26439 від 25.05.2023 року на суму 2684,00 грн).

Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (адреса місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7Д; ) в порядку регресу відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у загальному розмірі 24491,43 грн (двадцять чотири тисячі чотириста дев`яносто одна гривня 43 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (адреса місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7Д; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ф.М. Ханієва