Справа № 142/682/23
Провадження № 22-ц/801/2086/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Нестерук В. В.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 рокуСправа № 142/682/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя-доповідач - Медвецького С. К.,

суддів: Копаничук С. Г., Рибчинського В. П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу № 142/682/23 за апеляційною скаргою адвоката Близнюка В. В. в інтересах ОСОБА_3 на рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року, ухвалене у складі судді Нестерука В. В. у залі суду, дата складення повного тексту судового рішення відповідає даті його ухвалення,

встановив:

Короткий зміст вимог

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися.

Позов мотивований тим, що з 22 листопада 2003 року по 25 березня 2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

Від шлюбу у них є син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 25 березня 2013 року з відповідача стягувались аліменти на утримання сина.

На даний час син ОСОБА_2 є повнолітнім, навчається та є студентом третього курсу денної форми здобуття освіти за державним замовленням Відокремленого структурного підрозділу Одеського автомобільно-дорожнього фахового коледжу Національного університету «Одеська політехніка».

Строк закінчення навчання 30 червня 2025 року.

Після досягнення сином повноліття відповідач добровільно не виконує обов`язок з надання матеріальної допомоги, відтак вона самостійно здійснює витрати на утримання сина на час його навчання: харчування, придбання одягу, навчального приладдя, предметів гігієни, здійснює оплату за оренду квартири для його проживання.

Указує, що вона працює начальником групи бухгалтерського обліку та звітності військової частини НОМЕР_1 , отримує заробітну плату, яка дещо перевищує мінімальну та є недостатньою для забезпечення потреб двох людей.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_1 просила суд:

стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дати досягнення повноліття до досягнення ним 23-річного віку або припинення навчання на денній формі;

судові витрати покласти на відповідача.

Короткий зміст судового рішення

Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу;

доведення обставини того, що дитина, яка досягла повноліття та продовжує навчання потребує грошового утримання покладається на позивача;

позивач не надала доказів того, що повнолітній син потребує матеріальної допомоги батька у зв`язку з навчанням, не обґрунтувала розмір заявлених до стягнення аліментів та можливість батька надавати таку допомогу, відтак не довела позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У вересні 2024 року адвокат Близнюк В. В. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати й ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 03 вересня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя- Медвецький С. К., судді: Войтко Ю. Б., Копаничук С. Г.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09 вересня 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року, відкрито апеляційне провадження у справі, надано відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 вересня 2024 року справу призначено до розгляду на 10 жовтня 2024 року в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року для розгляду цієї справи замінено суддю Войтка Ю. Б. та визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Рибчинський В. П.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

судом першої інстанції не було досліджено усі обставини справи;

місцевий суд дійшов помилкового висновку про недоведеність заявлених позовних вимог;

батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання;

позивачем надано докази щодо продовження навчання повнолітнім сином, його потребу у матеріальній допомозі та обґрунтовано її розмір;

у заяві ОСОБА_2 про розгляд справи у його відсутність, останній фактично визнав позов, не заявив про зменшення розміру аліментів та не надав доказів неможливості сплати аліментів у заявленому розмірі;

відповідач є особою працездатного віку, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого судом строку не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що з 22 листопада 2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 25 березня 2013 року шлюб між позивачем та ОСОБА_2 розірвано.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 738 від 19 липня 2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 син сторін досяг повноліття.

З довідки Відокремленого структурного підрозділу «Одеський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного університету «Одеська політехніка» № 346 від 05 грудня 2023 року слідує, що ОСОБА_2 є студентом 3-го курсу денної форми здобуття освіти. Строк закінчення навчання 30 червня 2025 року.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 про грошове забезпечення та інші доходи № 71/1-500 ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та загальна сума отриманого не грошового забезпечення за період з червня 2023 року по листопад 2023 року становить 179 254,39 грн.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи викладене, розгляд даної справи з ознаками малозначності, згідно з частинами четвертою, шостою статті 19, частиною першою статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Між сторонами виникли правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей та його виконання, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми СК України.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх сина, дочки регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Отже, стягнення з батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується з соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 337/642/22 (провадження № 61-9686св23) зроблено висновок, що:

«обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу».

У постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зроблено висновок, що:

«Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження».

У постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) зроблено висновок, що:

«стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами».

У постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17 зроблено висновок, що:

«на відмінну від стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання не є безумовним та потребує доказування таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу».

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи встановлено, що син сторін у справі ОСОБА_2 досяг повноліття, є меншим 23 років, продовжує навчання та є студентом 3-го курсу денної форми здобуття освіти Відокремленого структурного підрозділу «Одеський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного університету «Одеська політехніка».

Строк закінчення навчання 30 червня 2025 року.

Ураховуючи денну форму навчання, необхідність у харчуванні та одязі, витрати на проїзд, придбання підручників та канцелярських товарів, колегія суддів дійшла висновку, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_2 потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати, як матір, так і батько.

ОСОБА_2 доказів скрутного матеріального становища, що унеможливлює утримання ним свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, та потребує матеріальної допомоги, суду не надав, а позивач бажає у судовому порядку врегулювати участь відповідача в наданні такої допомоги на період навчання.

Відповідач є здоровим, працездатним, має постійний щомісячний дохід та спроможний у певній мірі сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Указані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції.

Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, необхідно врахувати матеріальне становище платника аліментів, обов`язок обох батьків у рівному обсязі утримувати дитину на належному рівні, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Ураховуючи, що ОСОБА_2 є повнолітнім та навчається на денній формі навчання, факт потреби у матеріальній допомозі є безумовним.

Необхідність отримання належної освіти позбавляє ОСОБА_2 можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання.

Установивши, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, що навчається, колегія суддів, з урахуванням того, що розмір призначених аліментів має бути не більшим як достатній для розумного задоволення потреб дитини і не повинен обмежувати матеріальних інтересів відповідача, вважає, що аліменти у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) останнього щомісячно, будуть забезпечувати належне утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України, яка застосовується у цьому випадку на підставі частини першої статті 201 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції ухвалив рішення, відповідно до якого увесь тягар утримання дитини на період її навчання поклав на особу з якою дитина проживає.

Відтак, суд першої інстанції ухвалив рішення, яке не відповідає інтересам дитини та загальним принципам цивільного судочинства, принципам законності та справедливості.

Апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Підсумовуючи викладене, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання є помилковим, тому рішення суду слід скасувати з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Одеський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного університету «Одеська політехніка», у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 11 грудня 2023 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 років.

Апеляційний суд звертає увагу сторін, що ухвалення рішення у цій справі не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, встановлених СК України, на підставі статті 192 СК України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідності висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог статті 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

Щодо судових витрат в суді першої та апеляційної інстанції

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Апеляційним судом рішення суду першої інстанції скасовується з ухваленням нового рішення про задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а тому апеляційний суд скасовує це ж рішення в частині розподілу судових витрат та змінює їх розподіл.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Отже позивач звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ураховуючи заявлену позовну вимогу (стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання), сума судового збору за подання позовної заяви, від сплати якого звільнена позивач становить

Ураховуючи заявлену позовну вимогу, сума судового збору за подання позовної заяви в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, від сплати якого звільнена позивачка, становить 1 073,60 грн.

Законом передбачено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 150 % ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги незалежно від оспорюваної суми.

Отже за подання апеляційної скарги підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1 610,40 грн (1 073,60 грн х 150 %).

Ураховуючи задоволення позову, а також те, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави слід стягнути 1 073,60 грн судового збору за подання позовної заяви та 1 610,40 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Близнюка В. В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року скасувати й ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як повнолітньої дитини, яка навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Одеський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного університету «Одеська політехніка», у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 11 грудня 2023 року, і до закінчення навчання, але не більше чим до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1 073,60 грн судового збору за подання позовної заяви.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1 610,40 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя-доповідач Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ

судді: Світлана КОПАНИЧУК

Віктор РИБЧИНСЬКИЙ