Справа №464/6973/24
пр № 2-з/464/46/24
У Х В А Л А

14 жовтня 2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Керницької І.В.,

заявниці ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позову,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Зотіков С.Є., 10.10.2024 звернулась в суд із позовом, в якому просить в порядку забезпечення доказів, до подання нею позову до відповідача ФОП ОСОБА_2 про повернення грошових коштів, провести огляд оригіналів електронних доказів, шляхом огляду у мобільному телефоні ОСОБА_1 її листування в месенджері «Telegram» з ОСОБА_2 щодо комерційної пропозиції на виготовлення меблів, розміщеної у мережі Інтернет, доступ до якого можливий з мобільного телефону ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання покликається на те, що у червні 2024 року між нею та ФОП ОСОБА_2 (після подання позову може набути статус відповідача) було досягнуто домовленість із виготовленню кухонних меблів під торговою маркою Leit'M Studio, згідно розробленої та узгодженої комерційної пропозиції, за ціною, еквівалентною 2 894 доларів США. Дану комерційну пропозицію й ціну було остаточно узгоджено сторонами 25.06.2024 і цього ж дня вона, ОСОБА_1 , передала ОСОБА_2 в якості авансу готівкою гроші в сумі 85 000 грн, що підтверджується розпискою від 25.06.2024 року. Кухонні меблі призначалися для встановлення у квартирі у АДРЕСА_1 . Відповідачка ще 5 червня 2024 була у цій квартирі, робила відповідні обміри. Після узгодження сторонами комерційної пропозиції та передачі авансу 25.06.2024, вона пообіцяла прибути вдруге до квартири для повторних обмірів, однак відповідачка, в порушення домовленості, не прибула та не провела повторні обміри кухні, тобто не приступила до виконання договору. Тому заявниця втратила довіру до неї та сторони 10.07.2024 вирішили розірвати договір на виготовлення меблів, відповідно ОСОБА_2 10.07.2024 повернула частину авансу в сумі 39 000 грн, а решту авансу (46 000 грн) вона не повернула, посилаючись на різні обставини, зокрема власну хворобу та хворобу директора, якому вона нібито сплатила кошти на придбання матеріалів для виготовлення меблів. Відповідачка не заперечувала і не заперечує свій обов`язок повернути гроші, але вже тривалий час наводить різні причини затримки в остаточному поверненні грошей, чим порушує права та законні інтереси заявника. З огляду на викладене, так як у зв`язку з розірванням договору на виготовлення меблів відпала підстава для отримання відповідачем авансу за виготовлення меблів, заявник планує звернутись із позовом до Сихівського районного суду м. Львова про стягнення з ФОП ОСОБА_2 неповернутої частини передоплати (авансу) в сумі 46 000 грн, з врахуванням втрат від інфляції та 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України. Зазначеними у заяві електронними доказами підтверджуються вищеописані обставини справи, а відтак, із покликанням на ст. ст. 100 та 116 ЦПК України, просила забезпечити такі до подання нею позову до відповідача ФОП ОСОБА_2 про повернення грошових коштів

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала, просила таку задовольнити.

Заінтересована особа ФОП ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення заяви. Надала пояснення про те, що дійсно із ОСОБА_1 у неї було листування у месенджері «Telegram» щодо комерційної пропозиції на виготовлення меблів.

Заслухавши думку учасників справи, оглянувши в судовому засіданні мобільний додаток «Telegram» у телефоні, який надала заявник ОСОБА_1 , зокрема її листування в месенджері «Telegram» з ОСОБА_2 щодо комерційної пропозиції на виготовлення меблів, суд дійшов такого висновку.

Згідно положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно положень ч.1 ст.100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

За правилами ч. ч. 2, 3, 4, 5 ст. 100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Частинами 2, 3 ст.116 ЦПК України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до ч.7 ст.87 ЦПК України у порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

Враховуючи наведене вище, з огляду на загальновідомі особливості функціонування мобільного додатку «Telegram», відповідно до яких абонент в будь-який час може видалити написане ним текстове та мультимедійне повідомлення, після чого воно буде недоступне для перегляду іншому абоненту та вільного розпорядження, суд вважає за можливе забезпечити докази, шляхом їх огляду у мобільному телефоні ОСОБА_1 її листування в месенджері «Telegram» з ОСОБА_2 щодо комерційної пропозиції на виготовлення меблів, розміщеної у мережі Інтернет, в судовому засіданні 14 жовтня 2024 року в приміщенні Сихівського районного суду м.Львова: м.Львів, вул.Чоловського, відтак заяву слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 116-118, 258-261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позову - задовольнити.

Забезпечити докази, шляхом огляду у мобільному телефоні ОСОБА_1 її листування в месенджері «Telegram» з ОСОБА_2 щодо комерційної пропозиції на виготовлення меблів, розміщеної у мережі Інтернет, в судовому засіданні 14 жовтня 2024 року в приміщенні Сихівського районного суду м.Львова: м.Львів, вул.Чоловського, 2.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 16.10.2024.

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК