Справа № 931/809/24
Провадження № 2-о/931/44/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Гупалик А.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

представника заінтересованої особи - Веремчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису щодо кривдника,

в с т а н о в и в :

07.11.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо кривдника.

Свою заяву обґрунтовує тим, що вона є пенсіонеркою і проживає у АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 є її колишнім чоловіком та проживає разом з нею у будинку, який був побудований під час їх спільного сімейного життя. Вже протягом багатьох років вона потерпає від психологічного та фізичного насильства з його сторони. ОСОБА_3 застосовує щодо неї словесні образи, погрози, приниження, залякування. Постійно погрожує її вбити, демонструючи при цьому силу, агресію, хапаючись за небезпечні предмети.

Неодноразово свої погрози кривдник реалізовував, що підтверджується постановами від 02.08.2011 року, від 09.06.2022 року, від 05.01.2023 року та вироками від 26.12.2013 року, від 27.07.2015 року Локачинського районного суду Волинської області.

Останній випадок домашнього насильства був вчинений 13.09.2024 року, під час якого ОСОБА_3 наніс їй тілесні ушкодження, про що було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000493 від 14.09.2024 року за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 125 КК України.

Вона неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, починаючи з 2011 року, проте це не дало жодного результату, ОСОБА_3 не змінив своєї поведінки. Йому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, він неодноразово притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності, а це свідчить про систематичність вчинення насильства в сім`ї.

Зважаючи на це, вона переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_3 щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, у зв`язку з чим просить суд встановити обмежувальний припис відносно кривдника строком на 6 місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме:

1) заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) заборонити ОСОБА_3 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

4) заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали із підстав, викладених у ній.

Заінтересована особа ОСОБА_3 та його представник у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення заяви в частині заявлених вимог, а саме: щодо заборони вести телефонні переговори та особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 . ОСОБА_3 пояснив, що його колишня дружина провокує конфлікти між ними, безпідставно чіпляється, ображає нецензурними словами, також наносила йому тілесні ушкодження, однак він не звертався з цього приводу до органів поліції, позаяк йому незручно перед працівниками поліції та односельчанами.

Він і його представник заперечували щодо заборони перебувати в місці спільного проживання та наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання ОСОБА_1 , оскільки він з нею проживають у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що належить йому на праві власності, де він утримує свійських тварини для допомоги дітям та не може їх залишити. Іншого місця для проживання у нього нема. Зазначив, що заявник не спілкується з їх двома спільними дочками через постійні конфліти.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є колишнім подружжям, шлюб між якими розірвано у 1981 році, дана обставина не заперечується учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Крім того, даний факт підтверджується копіями постанов Локачинського районного суду № 3-271/11/0307 від 02.08.2011 року, № 931/229/22 від 09.06.2022 року, № 931/26/23 від 05.01.2023 року, та вироків суду № 160/1120/13-к від 26.12.2013 року, № 160/1406/15-к від 27.07.2015 року, що набрали законної сили, з яких вбачається що ОСОБА_3 вчиняв насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_1 (а.с. 6-12).

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Отже, заявник та заінтересована особа є особами, на яких відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 3 Закону поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

Вони обоє проживають в житловому будинку у АДРЕСА_1 , що підтверджується відмітками про реєстрацію місця проживання у паспортах ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та їх поясненнями (а.с. 4, 54).

Вказаний будинок належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 75463829 від 12.12.2016 року (а.с. 55).

Згідно з п.7 ч.1 ст.1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно із ч. 2 ст. 26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Судом встановлено, що між сторонами виникають конфлікти, що стверджується матеріалами справи, а саме: копіями постанов Локачинського районного суду № 3-271/11/0307 від 02.08.2011 року, № 931/229/22 від 09.06.2022 року, № 931/26/23 від 05.01.2023 року, відповідно до яких притягнуто ОСОБА_3 до адмінвідповідальності за правопорушення, передбачені ч.1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , а також вироками Локачинського районного суду № 160/1120/13-к від 26.12.2013 року, № 160/1406/15-к від 27.07.2015 року, згідно з якими притягнуто ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за правопорушення, передбачені ч.2 ст. 125 КК України, за спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності ОСОБА_1 (а.с. 6-12).

14.09.2024 року на підставі заяви ОСОБА_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000493 від 14.09.2024 року за фактом нанесення їй ОСОБА_3 тілесних ушкоджень (а.с. 13).

Допитані у судовому засіданнні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є доньками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , пояснили, що конфлікти між батьками провокує їх мама ОСОБА_1 , яка має постійні претензії до батька, ображає його нецензурними словами та теж наносила йому тілесні ушкодження, однак він не звертався з цього приводу в правоохоронні органи. Зазначили, що на даний час матір не спілкується з ними, не зважаючи на неодноразові спроби з їх сторони налагодити відносини, матір також систематично ображає їх. Такої поведінки від батька вони не помічали, а тому вважають, що будь якої загрози життю та здоров?ю матері в результаті проживання з батьком не має. Батько має на утриманні свійських тварин, яких матір не буде доглядати в разі заборони спільного проживання. Зазначають, що у обох з батьків не має іншого місця проживання, а вони на даний час не мають змоги забрати ні батька, ні матір проживати до себе.

Враховуючи надані заявником докази, а саме: судові рішення, що набрали законної сили, та підтверджують факти вчинення домашнього насильства та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 своїй колишній дружині ОСОБА_1 , що відбуваються періодично протягом тривалого часу, вбачаються наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо заявника, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту постраждалої, суд приходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису відносно кривдника, шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Разом з тим, зважаючи на встановлені обставини справи, спільне місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , їх поведінку, відсутність у них іншого місця проживання, ведення ОСОБА_3 робіт по домогосподарству, суд не вбачає можливості для заборони останньому перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 . Суд вважає, що заборона ОСОБА_3 наближатися на відстань ближче ніж 10 м до місця перебування ОСОБА_1 , а також спілкуватися з нею, контактувати в будь яких спосіб і переслідувати її буде достатньою для обмеження прав кривдника у даній справі, а відтак заяву необхідно задовольнити частково.

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що за заявою осіб, визначених статтею 350-2 ЦПК України, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу (ст. 350-7 ЦПК України).

Судові витрати суд відносить на рахунок держави у відповідності до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 77, 82, 263-265, ст.ст. 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки:

1) заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань ближче ніж 10 м до місця перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

2) заборонити ОСОБА_3 вести телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

3) заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися з нею.

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Копію рішення направити до Сектору поліцейської діяльності №1 (сел. Локачі) Володимирського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області для взяття ОСОБА_3 на профілактичний облік та до Локачинської селищної ради Володимирського району Волинської області.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційногосуду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30 - денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 18.11.2024 року.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба