Справа № 277/1421/24
Номер рядка звіту 17
"09" грудня 2024 р. смт Ємільчине
Ємільчинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді Заполовського В.В.
за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.
розглянувши відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
Представник позивача адвокат Герасимчук О.О. звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, а також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 грн.
В позові зазначила, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.10.2016 року, від якого вони мають спільну дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить її інтересам.
Позивач в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі, а також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
За таких обставин, враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст.223, 280 ЦПК України.
Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 08.10.2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №1814, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 08.10.2024 року. (а.с.15).
Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження, яке видане 11.10.2023 року відділом ДРАЦС Олава, Республіка Польща. (а.с. 18).
Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім`ї. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач наполягає на розірванні шлюбу.
За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Таким чином, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.
Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.
Щодо вимог позивача про стягнення втрат на правову допомогу адвоката в розмірі 5000,00 грн. суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно вимог ч. 4 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України).
За вимогами ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача були надані ксерокопії наступних документів: договору про надання правової допомоги від 13.10.2024 року, ордеру надання правничої допомоги від 17.10.2024 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №603 від 18.08.2008 року.
Разом з тим адвокатом не надано до суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості визначити обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Враховуючи категорію та складність справи, яка відноситься до малозначних, а також те, що розмір витрат є не співмірним відповідно до вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, суд вважає, що заявлена сума витрат в розмірі 5000 грн. за надані адвокатом послуги, що фактично зводяться до підготовки позовної заяви, оскільки адвокатом не надано доказів про виконанням ним інших робіт чи надання інших послуг, є завищеною та не відповідає критерію розумності.
Крім того, КАС ВС у своїй постанові від 15.04.2021 року (справа № 160/6899/20) зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне вимогу щодо стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково у розмірі 2000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 78, 81, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110, 112, 115 СК України, суд
Позов задовольнити частково.
Розірвати шлюб між ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 08.10.2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1814.
Після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею при подачі позовної заяви судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Ємільчинським районним судом Житомирської області за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: В. В. Заполовський