У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

Справа №348/784/24

2-зз/348/3/24

24 червня 2024 року м. Надвірна

24 червня 2024 року суддя Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року заявник ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Іваночко Ю.А., звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, а саме просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою Надвірнянського районного суду від 12.12.2000 у справі № 2-151 на складське приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2023 року клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову повернуто заявнику.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 13.06.2024 ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2024 скасовано, а матеріали справи направлено до Надвірнянського районного суду для продовження розгляду.

Суддя, оглянувши клопотання та додані до нього додатки вважає, що клопотання слід залишити без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки нормами чинного ЦПК України не передбачене залишення без руху заяви про скасування забезпечення позову, яке подано в порядку позовного провадження, у цьому випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо залишення без руху позовної заяви.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що скасування арешту шляхом подачі заяви про скасування заходів забезпечення позову, в порядку ст. 158 ЦПК України, можливо за наступних умов: - в рамках конкретної судової справи, яка перебувала або перебуває в провадженні суду; - за заявою учасника справи або з ініціативи суду.

Водночас, загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення викладені у ст.183 ЦПК України.

В порушення п.1 ч.1 ст. 183 ЦПК України заявником не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник вказує, що «… на забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення 10872 грн. 60копійок боргу, накласти арешт на майно відповідача, складські приміщення, що в АДРЕСА_1 до винесення рішення у цій справі…», «…однак, після прийняття судом рішення у даній справі…», однак, заявником не викладені обставини та не зазначені докази щодо виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі № 2-151, в межах якої було накладено арешт на майно, копію вказаного судового рішення, до заяви не долучено; заявником не повідомлено про те, чи існують перешкоди в отриманні вказаного судового рішення, якщо так, то з чим вони пов`язані, зокрема про те, чи звертався він до суду з питанням про видачу копії вказаного судового рішення.

Крім того, із клопотання вбачається, що сторонами у рішенні по цивільній справі № 2-151, в межах якої заявник просить скасувати арешт, вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тому ухвалене у майбутньому рішення може також торкнутися прав та обов`язків зазначених осіб.

Натомість відомостей про таких осіб, в інтересах яких накладено арешт на майно, заявник суду не повідомив, з їх процесуальним статусом не визначився.

Отже, заявнику необхідно визначитись з колом осіб, які мають брати участь при розгляді заяви та зазначити їх дані відповідно до п. 2 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Також, в порушення п.8, 10 ч.3 ст. 175 ЦПК України у заяві не зазначено відомості про те, у кого знаходяться оригінали документів, копії яких додано до заяви; заявником не зазначено про те, що ним не подано іншої заяви з тими самими вимогами та з тих самих підстав.

Крім того, згідно ч.2 ст.183 ЦПК України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Приймаючи до уваги викладене суд позбавлений можливості вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову, так як клопотання не містить відповідних даних учасників справи.

За нормами ст. 185 ЦПК України, ураховуючи вимоги ч. 9 ст. 10 ЦПК України, заява (клопотання) подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177, 183 ЦПК України підлягає залишенню без руху, з наданням строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, де зазначаються недоліки заяви (клопотання), спосіб і строк їх усунення.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Суд акцентує увагу заявника на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення заяви (клопотання) без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків клопотання.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням строку для виправлення вказаних недоліків, які слід усунути шляхом подання суду належним чином оформленого клопотання (заяви) з примірниками та додатками для усіх заінтересованих осіб.

Керуючись ст. ст. 158, 175,177,185, 258, 260, 261, 447-450 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту з майна - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків скарги протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Т.А.Бурдун