13 листопада 2024 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря Цмур В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород, в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 13.11.2024 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 18.11.2024 року.
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позов мотивовано тим, що 21 грудня 2013 року між ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) було укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області було зроблено відповідний актовий запис № 535 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 (оригінал свідоцтва про шлюб додано до позовної заяви).
Від шлюбу у сторін народилися діти - донька - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , син - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , син - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , син - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 (копії свідоцтв про народження додаються).
За час спільного проживання сторони почали втрачати почуття поваги та любові один до одного. Сторони зрозуміли, що повністю втратили будь-який сенс продовжувати спільне проживання та перебування у шлюбі. Поступово шлюб фактично припинив своє існування. За час спільного проживання сторони втратили порозуміння, родина остаточно розпалась через відсутність взаєморозуміння у вирішенні питань сім`ї, несумісність поглядів на життя, протилежні уявлення про спільний побут, втрачено почуття любові та поваги. Примирення між сторонами не можливе, у зв`язку із чим сторони просить не надавати строк на примирення. Всі вищенаведені фактори допомогли сторонам зрозуміти, що шлюб несе лише формальний характер, який до того ж заважає вести звичний спосіб життя.
У позовній заяві вказано на те, що: спору про поділ майна, що є спільною власністю сторін, немає, спору щодо визначення місця проживання доньки - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , сина - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , немає.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 110, ст. 112, ст. 161 Сімейного кодексу України, ст.ст. 175-177 ЦПК України позивач просить: розірвати шлюб між позивачем ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області було зроблено відповідний актовий запис № 535 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 .
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.08.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі.
Позивач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Разом із тим. згідно наявної в матеріалах справи її заяви, просила розглянути позовну заяву без її участі, просить задоволити позов, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Слід зазначити, що жодних клопотань, заяв та відзиву від відповідача по справі до суду не надходило.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, на підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що:
21 грудня 2013 року між ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) було укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області було зроблено відповідний актовий запис № 535 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 (оригінал свідоцтва про шлюб наявний у матеріалах справи).
Від шлюбу у сторін народилися діти - донька - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , син - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , син - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , син - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , на підтвердження чому до матеріалів справи додано копії свідоцтв про народження.
Подружнє життя між сторонами не склалося. Згідно позовної заяви сімейні відносини між подружжям припинені, тобто даний шлюб існує тільки формально.
Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
На даний час сторони по справі не підтримують шлюбне життя, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.
Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.
Суд бере до уваги, те що відповідачем до суду не подано відзив або заперечень на позов, а тому вважає за можливе задовольнити позов про розірвання шлюбу.
Відповідно до ч.4 ст. 223, 280-282 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів і постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В даному випадку позовні вимоги позивача задоволено повністю, а тому із відповідача на його користь слід стягнути сплачений нею судовий збір у сумі 1 211,20 грн.
На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112,160 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 200, 223, 258, 265, 280-281, 352, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб укладений 21 грудня 2013 року між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис № 535 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 21 грудня 2013 року), - розірвати.
Стягнути із відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену нею суму судового збору 1211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса для листування/місце проживання: АДРЕСА_1 тел.: НОМЕР_4

Відповідач: ОСОБА_2 місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 Тел.: НОМЕР_5 .

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош