Справа № 953/3813/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Демченко С. В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Заярного О. С.,

секретар судового засідання Кошова О. В.,

перевіривши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяви представника позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову та уточнення розміру позовних вимог, подані у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Державного біотехнологічного університету про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати,

установив:

01 квітня 2024 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності, звернувся до суду з позовною заявою до Державного біотехнологічного університету, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з виплати заробітної плати за період з квітня 2022 року по лютий 2023 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10 травня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

27 травня 2024 року засобом «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , надійшла заява про зміну предмету позову, в якій просив визнати протиправним та скасувати наказ в.о. ректора Державного біотехнологічного університету Тихонченка Р. № 01-01/74 від 31 березня 2022 року «Про призупинення дії трудових договорів» в частині призупинення дії трудових відносин з ОСОБА_2 , а також стягнути з Державного біотехнологічного університету заборгованість з виплати заробітної плати за період з квітня 2022 року по лютий 2023 року у розмірі 37554 грн.

Крім того, 27 травня 2024 року засобом «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_1 надійшло уточнення до позовної заяви про стягнення заборгованості з заробітної плати, в якому серед іншого просив допитати свідків, витребувати докази у відповідача та стягнути з Державного біотехнологічного університету заборгованість з виплати заробітної плати за період з квітня 2022 року по лютий 2023 року у розмірі 37554 грн.

Окрім того, 24 червня 2024 року в системі «Електронний суд» представником позивача ОСОБА_1 була сформована заява про уточнення розміру позовних вимог, яка була зареєстрована канцелярією суду 25 червня 2024 року.

Заява про уточнення розміру позовних вимог мотивована тим, що під час подання позовної заяви була допущена помилка в частині зазначення правильного розміру заборгованості по заробітній платі, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, а саме: замість суми заборгованості у розмірі 42190, 48 грн помилково зазначена сума 37554 грн. Враховуючи викладене просив стягнути з Державного біотехнологічного університету заборгованість з виплати заробітної плати за період з квітня 2022 року по 15 жовтня 2022 року у розмірі 42190, 48 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні просив прийняти до розгляду заяву про зміну предмету позову та заяву про уточнення розміру позовних вимог від 24 червня 2024 року. Від уточнення до позовної заяви про стягнення заборгованості з заробітної плати, поданого 27 травня 2024 року, відмовився та просив не розглядати.

Представник відповідача адвокат Заярний О. С. у судовому засіданні заяву про зміну предмету позову залишив на розсуду суду, а проти заяви про уточнення розміру позовних вимог від 24 червня 2024 року заперечував.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши заяву про зміну предмета позову, дійшов такого висновку.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 43 та ст. 49 ЦПК України

Зокрема, положеннями ч. 3 ст. 49 ЦПК України встановлено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Вивчивши зміст первісної позовної заяви та заяви про зміну предмету позову, суд вважає, що сторона позивача змінила предмет позову, оскільки доповнила новий позов додатковими вимогами, не змінюючи підставу позову.

Так, у судовому засіданні, яке відбулось 25 червня 2024 року було розпочато розгляд справи по суті пред`явлених позовних вимог.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову 27 травня 2024 року.

Враховуючи, що сторона позивача у встановлений законом строк подала заяву про зміну предмету позову, суд вважає за необхідне вказану заяву прийняти до розгляду та долучити її до матеріалів справи, розгляд справи проводити з урахуванням заяви про зміну позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо прийняття заяви представника позивача ОСОБА_1 про уточнення розміру позовних вимог, сформовану в «Електронному суді» 24 червня 2024 року, суд виходить з такого.

Пунктом 2 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Як зазначено вище, представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву засобами «Електронний суд» 24 червня 2024 року, канцелярією суду вказана заява була зареєстрована 25 червня 2024 року.

Суд зауважує на тому, що ухвалою суду судове засідання по вказаній справі було призначено на 05 червня 2024 року, однак судове засідання було відкладено на 25 червня 2024 року у зв`язку з перебування судді у відпустці. Тобто фактично перше судове засідання відбулося 25 червня 2024 року.

Відповідно до положень статті 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Аналізуючи уточнену позовну заяву представника позивача, подану 24 червня 2024 року, суд приходить до висновку, що по суті це є заявою про збільшення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем подано уточнену позовну заяву з порушенням строків, передбачених положенням ч. 3 ст. 49 ЦПК України.

Доказів про поважність пропуску вказаних строків представник позивача суду не надав.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом, що передбачено ст. 120 ЦПК України.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача при поданні уточненої позовної заяви від 24 червня 2024 року не дотримано вимог ч. 3 ст. 49 ЦПК України, а відтак підстави для прийняття до розгляду уточненої позовної заяви відсутні, у зв`язку з чим суд відмовляє у прийнятті заяви представника позивача ОСОБА_1 про уточнення розміру позовних вимог, поданої 24 червня 2024 року

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 49, 51, 258-260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Прийняти до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову, подану 27 травня 2024 року.

Долучити заяву про зміну предмету позову, подану 27 травня 2024 року, до справи. У подальшому проводити розгляд справи з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

У прийнятті заяви представника позивача ОСОБА_1 про уточнення розміру позовних вимог, поданої 24 червня 2024 року відмовити.

Роз`яснити відповідачу, що він має право надати відзив на заяву про зміну предмету позов заяву у десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали суду. У випадку ненадання відзиву суд згідно вимог ч. 8 ст. 178 та ч. 2 ст. 191 ЦПК України розгляне справу за наявними матеріалами.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 28 червня 2024 року.

Суддя С.В. Демченко