Справа № 279/5647/24
Провадження 2/279/1985/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Коваленко В.П.,

секретаря Лепесевицька В.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні в м. Коростені цивільну справу №279/5647/24 за позовом ОСОБА_1 до Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області , про визнання права власності на спадкове майно , -

ВСТ А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями.

Позивач зазначила, що після смерті матері звернулась до Другої Коростенської нотаріальної контори на підставі її заяви 13.11.2011 року було заведено спадкову справу № 250/2011 та 05.07.2024 року за № 693,694 видано свідоцтво про право на спадщину за законом земельні ділянки. Проте у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок позивачу нотаріусом було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок.

В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, в позові зазначила, що просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Ушомирської сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами , відповідно до вимог ст.ст. 191ч.2, 247 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жабче Коростенського району Житомирської області померла ОСОБА_2 ( копія свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ( а.с.8).

Згідно довідки № 78 від 11.04.2024 року, виданої виконкомом Ушомирської сільської ради Купищенського старостинського округу Коростенського району Житомирської області, вбачається, що ОСОБА_2 ,1923 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно була зареєстрована та проживала одна на день смерті за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 9 )

Згідно довідки виписки з погосподарської книги № 84 від 12.04.2024 року, виданої виконкомом Ушомирської сільської ради Купищенського старостинського округу Коростенського району Житомирської області, про те, що згідно записів погосподарської книги №5 за 2024 2028 роки, особовий рахунок НОМЕР_2 житловий будинок за адресою: :

АДРЕСА_1 належить нині померлій гр. ОСОБА_2 ,1923 року народження ( померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) . Рік забудови 1958. ( а.с. 14).

Згідно інформаційної довідки № 97 від 12.04.2024 року, виданої « Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради», про те, що державна реєстрація права власності КП « Коростенське МБТІ» житлового будинку АДРЕСА_1 , станом на 29.12.2012 року, не проводилась. ( а.с. 15)

Відповідно до положень ст. 100, 101 ЦК УРСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 Особиста власність цього ж кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією.

На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про прядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 04.01.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернулась до Другої Коростенської державної нотаріальної контори із заявою щодо надання роз`яснення по оформленню спадкових прав, після смерті матері - ОСОБА_2 на житловий будинок. Проте, нотаріус обґрунтовано відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючі документ на житловий будинок . ( лист відома а.с. 7)

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах

про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування є такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 200, 263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 392,1216-1218, 1261, ЦК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Жабче Коростенського району Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Коваленко В.П.