Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6930/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд, Закарпатської області у складі головуючого судді А.А.Надопта, секретар судового засідання С.С.Онисько, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася у суд із позовом до відповідача про визнання право власності за нею в порядку спадкування за законом на право на земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН №2167006.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН №2167006, виданий Виноградівського райдержадміністрацією 10.09.2002 року на підставі рішення Виноградівської РДА №164 від 28.03.2000 року. Площа земельного паю 0,71 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала у колективній власності КСГП ім."Зірка". Спадкоємцями першої після смерті черги були діти померлої: донька ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті своєї матері ОСОБА_3 вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном. Оригінал сертифікату було втрачено. Позивачка прийняла спадщину після смерті своєї матері . 28.07.2022 року вона подала заяву у Виноградівську державну нотаріальну контору на прийняття спадщини. Позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке безпосередньо належало її матері. Після того як відшукала копію сертифіката на земельну частку (пай) бабусі вона повторно звернулась у Виноградівську державну нотаріальну контору. Однак, нотаріус відмовила у видачі цього документа із-за відсутності оригіналу правовстановлюючих документа на сертифікат на земельний пай. Таким чином, позивачка змушена звернутися у суд із вимогою про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай).

В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, проте її представником подано до суду заяву від 15.11.2024 р., в якій просить справу розглянути без їхньої, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та просять такі задоволити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання також не з`явився, проте подав до суду заяву від 11.11.2024 р., в якій просить справу розглянути без його участі, розгляд справи залишає на розсуд суду, а відтак суд вважає за можливе справу розглянути без сторін на підставі наданих ними доказів.

Так, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає позов підставним та обґрунтованим, який підлягає до повного задоволення із-за таких міркувань.

В підготовчому судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабуся позивачки - ОСОБА_2 , останнє місце проживання якої було: АДРЕСА_1 .

Після смерті спадкодавиці залишилось спадкове майно: сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН №2167006, виданий Виноградівського райдержадміністрацією 10.09.2002 року на підставі рішення Виноградівської РДА №164 від 28.03.2000 року. Площа земельного паю 0,71 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала у колективній власності КСГП "Зірка" .

На дані правовідносини по спадкуванню поширюються норми ЦК Української РСР 1963 року.

У силу положень ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549, ч.1 п.1, ч.2 ЦК Української РСР 1963 року, чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 . спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом; часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого, а онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того х їх батьків, хто був би спадкоємцем, вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю, спадкоємець, який вступив у фактичне управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину, спадщина належить йому з часу її відкриття.

Спадкоємцями першої черги були діти померлої: донька ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлено, що після смерті своєї матері ОСОБА_3 вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном. Вона була зареєстрована на АДРЕСА_2 , але в 6-ти місячний строк відповідно до статті 549 ЦК Української РСР (1963року) вступила в управління спадковим майном. ОСОБА_3 була власником будинку в якому проживала її мама - ОСОБА_2 , яка 21 лютого 1998 року, за шість місяців до своєї смерті, передала їй в дар житловий будинок з надвірними спорудами на АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування від 21.02.1998 року. Цим документом підтверджується, що донька вступила у фактичне володіння усім майном, яке знаходилось в будинку. Ключі від будинку, все, що було в будинку і належало ОСОБА_2 перейшло у власність її доньці. Крім того, після її смерті вона виготовила сертифікат серії РН №2167006 на право на земельну частку (пай) на члена КСГП "Зірка" ОСОБА_2 , який був виданий на підставі рішення Виноградівської районної державної адміністрації за №164 від 28.03.2000 року.

У матері позивачки ОСОБА_3 знаходився оригінал цього документа, але вона його втратила.

На правовідносини по спадкуванню майна після смерті спадкодавці ОСОБА_3 поширюються норми ЦК України від 2003 року.

Спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є лише донька померлої - позивачка у справі, а син ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановлено, що позивачка прийняла спадщину після смерті своєї матері. 28.07.2022 року вона подала заяву у Виноградівську державну нотаріальну контору на прийняття спадщини. Номер реєстрації спадкової справи у Спадковому реєстрі 69519782, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. 22.02.2023 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке безпосередньо належало її матері. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 60.

Після того як відшукала копію сертифіката на земельну частку (пай) бабусі вона звернулась у Виноградівську державну нотаріальну контору.

Нотаріус відмовила у видачі цього документа із-за відсутності оригіналу правовстановлюючих документа на сертифікат на земельний пай.

В пункті 3.1. узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) , а п.3.3.- що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем на ім`я спадкодавця суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Отже, як передбачено ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи те, що мама позивачки вступила у фактичне володіння спадковим майном: відповідно до статті 549 ЦК Української РСР, а позивачка прийняла спадщину після смерті своєї матері відповідно до ст.1270 ЦК України, але не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документ, що є перешкодою для набуття права на спадкування, а тому є всі правові підстави звернутися до суду із позовом про визнання права на сертифікат.

При видачі сертифіката на земельний пай серії РН № 167006 від 10.09.2002 року була допущена помилка в написанні імені та по батькові спадкодавиці. Зокрема сертифікат видано на " ОСОБА_2 ", а правильно " ОСОБА_2 ". Також помилка допущена при видачі свідоцтва про смерть. Написано " ОСОБА_2 ", а правильно " ОСОБА_2 ". Доказом цього є наступні документи: свідоцтво про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , де батько записаний як ОСОБА_8 ; архівною довідкою про народження ОСОБА_7 , де також батько записаний як ОСОБА_8 ; архівною довідкою про укладення шлюбу 07 вересня 1927 року між ОСОБА_9 , 1907 р.н. та ОСОБА_10 , 1909 року народження; свідоцтвом про народження ОСОБА_11 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , де батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Помилки були допущені посадовими особами органів цивільного стану та секретарем виконкому .

Частиною 3 ст.1296 ЦК України регламентовано, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття у регламентованому порядку.

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст.ст.16, 328 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як роз`яснено в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд вважає, що позивач має всі правові підстави на набуття права власності на спадкове майно в порядку спадкування.

Відповідно до вимог та керуючись ст.ст.10, 12, 13, 18, 81, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_3 , право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом площею 1,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала у колективній власності КСГП "Зірка", право на яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №167006, виданим на підставі рішення Виноградівської районної державної адміністрації №164 від 28.03.2000 року ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта