Справа №303/3818/24
2о/303/178/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Мирошниченка Ю.М.

при секретарі Лукач К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево цивіьльну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Мукачівське об`єднане управління пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З-поміж іншого просив встановити факт роботи на Мукачівському верстатозаводі імені Кірова в період з 02.02.1976 року по 11.07.1977 року та в ТОВ «Закарпатоблагротехсервіс» у період з 11.11.1981 року по 09.04.1985 року.

Заінтересовані особи про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, своїх представників до суду не відрядили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині першій статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. За змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; 2) чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18).

У пунктах 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

У кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли провадження у справі вже відкрито - закриває справу на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України як таку, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року (справа № 522/11482/20).

У справі, що розглядається, заявник просить встановити, що він працював на Мукачівському верстатозаводі імені Кірова в період з 02.02.1976 року по 11.07.1977 рік та в ТОВ «Закарпатоблагротехсервіс» у період з 11.11.1981 року по 09.04.1985 рік. Тобто фактично прагне в судовому порядку підтвердити трудовий стаж.

Проте, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, встановлення факту наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України, а не у судовому порядку.

Пунктом 3 цього Порядку перебачено, шо за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

З урахуванням наведеного питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Про це зазначив Верховний Суд з постанові від 10.06.2020 р. (справа № 347/576/18).

На підставі викладеного суд, керуючись ст.ст. 255, 258, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 щодо встановлення фактів його роботи на Мукачівському верстатозаводі імені Кірова в період з 02.02.1976 року по 11.07.1977 рік та в ТОВ «Закарпатоблагротехсервіс» у період з 11.11.1981 рік по 09.04.1985 року закрити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Юрій Мирошниченко