УХВАЛА

13 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 175/4316/19

провадження № 61-9419 св 24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Малеги Світлани Олександрівни,

про розгляд справи в режимі відеоконференції,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»)

про визнання припиненими правовідносин за договором кредиту

та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 28 лютого 2022 року, з урахуванням ухвали суду від 19 квітня 2024 року

про виправлення описки, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано припиненими правовідносини за кредитними договорами: № SADN6989 від 26 липня 2005 року, № КТ 346Д від 17 вересня 2008 року; № DNHPBL00000085

від 16 лютого 2009 року, укладеними між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк». Стягнуто з АТ КБ ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір

у розмірі 1 609,20 грн.

Додатковим рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2024 року доповнено резолютивну частину рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого

2022 року. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2024 року,

з урахуванням ухвали цього самого суду про виправлення описки від 05 червня 2024 року, апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2022 року задоволено частково. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 28 лютого 2022 року в частині стягнення судового збору скасовано. У стягненні з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі

1 609,20 грн відмовлено. В інший частині рішення суду першої інстанції залишено

без змін. Апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня

2024 року задоволено. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди відмовлено.

У червні 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Верховного Суду

із касаційною скаргою на судові рішення, у змісті якої просить оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати, ухвалити нове судове рішення у цій частині про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2024 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, після усунення недоліків касаційної скарги, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 09 липня 2024 року. Витребувано із районного суду вищевказану цивільну справу. Відмовлено у задоволенні клопотання заявника

про зупинення дії судових рішень. Надіслано іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено право подати відзив

на касаційну скаргу, надано строк для його подання.

У липні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2024 року справу призначено до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів справу призначено судді-доповідачеві: Луспенику Д. Д., судді, які входять до складу колегії:

Гулейков І. Ю., Гулько Б. І., Коломієць Г. В., Лідовець Р. А.

У жовтні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Малега С. О., подала

до Верховного Суду клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Вивчивши клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити з таких підстав.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції

не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачили відповідні юридичні норми (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Zhuk v. Ukraine»

від 21 жовтня 2010 року).

За змістом частини першої статті 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості,

про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи

в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального

чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно

з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження

за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання

не проводиться.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.

Оскільки Верховний Суд не ухвалював рішення про виклик учасників справи

для надання пояснень, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, тому підстав для задоволення заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції немає.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 212, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Малеги Світлани Олександрівни, про розгляд справи в режимі відеоконференції відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню

не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець