Справа № 169/818/24
Провадження № 2/169/298/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Хвіц Г.Й.

за участю секретаря судового засідання Мисюка П.З.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 01 грудня 2008 року, посвідчений Новодвірською сільською радою Турійського району Волинської області, відповідно до якого усе своє майно заповіла своїм дітям: їй, відповідачу у справі ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. 17 червня 2024 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали договір про поділ спадщини, відповідно до умов якого спадковий будинок переходить у власність позивачу ОСОБА_1 . Вказуючи, що вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Суддя своєю ухвалою від 05 листопада 2024 року позовну заяву прийняла до розгляду, відкрила провадження у справі та призначила підготовче засідання.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить його задовольнити та розглядати справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за її відсутності.

Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.

Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як установив суд, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві ОСОБА_3 підтверджується витягом з погосподарської книги села Ловища за 2024 рік Турійської селищної ради Волинської області (а. с. 11).

Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано.

До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 63.3 кв. м, житловою площею 39.0 кв. м, літня кухня «Б-1», погріб «В-1», хлів «Г-1», вбиральня «Д», колодязь №1, огорожа №№2, 3 (а. с. 12-16).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено, що ОСОБА_3 склала заповіт від 01 грудня 2008 року, посвідчений Новодвірською сільською радою Турійського району Волинської області, відповідно до якого усе своє майно заповіла своїм дітям: позивачу ОСОБА_1 , відповідачу ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер (а. с.8, 9).

Позивач ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 40), 09 квітня 2024 року у встановлений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 (а. с. 33).

17 червня 2024 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали нотаріально посвідчений договір про поділ спадщини, відповідно до умов якого належний спадкодавцю житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 перейшов у спадщину позивачу ОСОБА_1 (а. с. 44).

Постановою приватного нотаріуса від 06 серпня 2024 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю ОСОБА_3 (а. с. 10).

Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 37/2024 до майна померлої ОСОБА_3 , з якої також видно, що інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не зверталися, свідоцтва про право на спадщину за законом на належні спадкодавцю земельні ділянки видані позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 (а.с. 32 - 58).

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність у позивача ОСОБА_1 права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 605.60 гривень; стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 605.60 гривень.

На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1266, 1268, 1269, 1270, 1273, 1275 ЦК України та керуючись статтями 141, 142, 200, 206, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 63.3 кв. м, житловою площею 39.0 кв. м, з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня «Б-1», погріб «В-1», хлів «Г-1», вбиральня «Д», колодязь №1, огорожа №№2, 3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, сплачений відповідно до квитанції ТОВ «НоваПей» № від 07 серпня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ім`я позивача ОСОБА_1 , жителька: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 31 липня 2002 року;

Ім`я відповідача ОСОБА_2 , жителька: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Луцьким МУ УМВС України у Волинській області 28 жовтня 1996 року.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2024 року.

Головуючий