Справа № 756/454/23
Провадження № 2/756/327/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участю секретаря судових засідань - Тагієва Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Озерська І.В. звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначає, що позивач з 19.12.2015 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. 27.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бородіною О.В. заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 № 66641935. Будучи спадкоємцем за законом та прийнявши у встановлений законом строк спадщину, 11.06.2021 позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бородіної О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 . 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бородіною О.В. прийнято постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії №144/02-14, у зв`язку із відсутністю у позивача документів, що підтверджують право власності на спадкове майно. Представник позивача зазначає, що оригінали правовстановлюючих документів на вищезазначене нерухоме майно завжди знаходились у ОСОБА_3 , про їх місцезнаходження після смерті останнього позивачу невідомо, таким чином, ОСОБА_1 не може надати нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно у зв`язку з їх відсутністю у неї. З метою одержання інформації про наявність зареєстрованого до 31.12.2012 права власності на вищезазначену квартиру, 14.11.2022 позивач звернулась до Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» з відповідним запитом, на що отримала відповідь, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району м. Києва, наказ №3351 від 14.08.2008. Таким чином, ОСОБА_3 за життя набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 у встановленому на той час законом порядку. Враховуючи неможливість в інший, ніж судовий спосіб, оформити право власності на спадкове майно у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього, позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бородіної Ольги Василівни належним чином завірену копію спадкової справи № 66641935, зведеної 27.10.2020 щодо майна померлого ОСОБА_3 .

14.03.2023 від Київської міської ради на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому міська рада просила ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства та розглянути справу за відсутності представника Київської міської ради.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.03.2023 у Київського державного нотаріального архіву витребувано належним чином завірену копію спадкової справи № 66641935, заведену 27.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бородіною Ольгою Василівною щодо майна померлого ОСОБА_3 .

04.05.2023 на адресу суду від Київського державного нотаріального архіву надійшли належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи 9/2020 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.05.2023 клопотання представника позивача - адвоката Озерської І.В. про заміну відповідача на належного у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, задоволено. Замінено відповідача Київську міську раду на належного відповідача ОСОБА_4 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

16.06.2023 представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Озерською І.В. до суду надано позовну заяву у новій редакції.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01.08.2023 витребувано у Головного управління Державної міграційної служби в Житомирській області інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: Житомирська область, Любарський район, с.Велика Волиця; у Любарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витребувано інформацію про те, чи був/не був зареєстрований у вказаному державному органі факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09.08.2023, 23.08.2023 та 30.08.2023 до суду від Управління Державної міграційної служби в Житомирській області на виконання вимог ухвали суду від 01.08.2023 надійшла інформація, відповідно до якої перевіркою за обліками відомчої інформаційної системи ДМС та картотечними обліками відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Житомирській області встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знятий з реєстрації місця проживання 04.01.2021 за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 . Орган, що здійснив зняття з реєстрації місця проживання - Любарська територіальна громада, підстава зняття з реєстрації місця проживання - свідоцтво про смерть.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.09.2023 клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Озерської І.В. про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, задоволено, витребувано у Любарської державної нотаріальної контори інформацію про те, чи відкривалася спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у разі наявності відкритої спадкової справи надіслати належним чином засвідчену копію спадкової справи.

17.10.2023 на адресу суду від приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області надійшли належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи №32/2021 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20.11.2023 клопотання представника позивача - адвоката Озерської І.В. про заміну відповідача на належного у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, задоволено, замінено відповідача ОСОБА_4 на належного - ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

19.12.2023 представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Озерською І.В. до суду подано позовну заяву у новій редакції та заяву про зміну предмета позову, у якій сторона позивача просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати покласти на відповідача.

Оскільки вищезазначена заява, не суперечить законодавству, суд прийшов до висновку прийняти її до розгляду, долучити до матеріалів справи та здійснювати подальший розгляд справи з її урахуванням.

Протокольною ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 12.03.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

22.08.2024 та 03.10.2024 від відповідача ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення по справі.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, при цьому 14.10.2024 та 15.10.2024 представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Озерською І.В. через систему «Електронний суд» на адресу суду направлено заяви про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в яких підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу просила залишити за позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся. При цьому, 15.10.2024 відповідач подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти заявлених позовних вимог не заперечив.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, 19.12.2015 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Станилівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 3, про що повторно видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 20.10.2020.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14.08.2008, виданого КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району м. Києва, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22.10.2020.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

З матеріалів спадкової справи № 9/2020, яка заведена після смерті ОСОБА_3 , встановлено, що дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_1 27.10.2020 подала до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бородіної О.В. заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

11.06.2021 позивач подала до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бородіної О.В. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

При цьому, з матеріалів спадкової справи вбачається, що 06.11.2020 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернувся його батько ОСОБА_4 .

З матеріалів спадкової справи №9/2020, яка заведена після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що інші особи, крім дружини померлого ОСОБА_1 та батька померлого ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини не зверталися.

За встановлених обставин, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 (спадкодавця), та мають право на спадкування за спадкодавцем у рівних частинах, тобто по 1/2 частки вказаної квартири.

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бородіної О.В. від 15.06.2021, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Як убачається з матеріалів, ІНФОРМАЦІЯ_3 батько ОСОБА_3 - ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 04.01.2021.

З наданих матеріалів спадкової справи № 32/2021, яка заведена Приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Соляр В.М. 10.02.2021 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 зокрема вбачається, що ОСОБА_4 склав заповіт на випадок своєї смерті, відповідно до якого 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , він заповідав ОСОБА_2 .

30.03.2021 ОСОБА_2 подав до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Соляр В.М. заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкоємець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Як роз`яснено у п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як передбачено п.4.19 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що речові права на нерухоме майно, їх обтяжень та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються Законом (частина четверта статті 182 Цивільного кодексу України, статті 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268-1270 ЦК України.

За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у разі їх відсутності, територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що за життя спадкодавцю ОСОБА_3 належало майно, зокрема: квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на успадкування 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , якої за законом має право позивач, а також те, що оформити спадщину на це майно позивач позбавлений можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому, суд вважає, що у відповідності до положень ст. 392 ЦК України, позивач вправі вимагати визнання за ним права власності на 1/2 частину вказаного спадкового майна у судовому порядку.

Отже позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом знайшли підтвердження за матеріалами справи, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 10-13, 19, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 25.10.2024.

Відомості про сторін:

1. Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 );

2. Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ).

Суддя М. М. Ткач