Номер провадження 2/754/262/24
Справа № 754/6797/23
У Х В А Л А

Іменем України

14 листопада 2024 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Буша Н.Д.,

секретаря судового засідання Шклярської К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін матеріали цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «СЕНС БАНК» в особі представника - адвоката Мужик Н.Т. звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 23.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.08.2023 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

24.10.2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Савчака Я.О. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

24.10.2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Савчака Я.О. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та про визнання явки представника банку обов`язково. Обгрунтовуючи заяву тим, що на думку сторонни відповідача дана справа, з огляду на кількість питань, які порушенні у відзиві і з огляду на сутність справ має розглядатись у порядку загального позовного провадження. Зокрема, надані позивачем розрахунки є незаконними, аргументи чого навдені у відзиві, а отже від банку має бути наданий інший розрахунок, а також пояснення із порушених запитань. Крім того, для ОСОБА_1 дана справа є надзвичайно важливою, зважаючи на її вік і те, що у результаті розгляду даної справи може бути задоволено позов на суму більше ніж 160 000 гривнь, що є суттєвою для неї сумою коштів. Це породжує необхідність у дослідженні усіх обставин справи, чого неможливо досягти у порядку спрощеного позовного провадження. Також вважає, що необхідно визнати явку представника банку обов`язковою.

У зв`язку з перебуванням судді Буша Н.Д. на лікарняному засідання, яке було призначено на 24.10.2023 року, а також засідання, яке було призначено на 29.01.2024 року, не відбулись та цє клопотання вирішено в судовому засіданні 04.04.2024 року.

Крім того, 03.04.2024 року представник позивача АТ «СЕНС БАНК» - адвокат Рудницький Ю.І. подав до суду клопотання про проведення судового засідання 04.04.2024 року та усіх наступних засідань у справі в режимі ведеоконференції.

Ухвалою суду від 04.04.2024 року клопотання представника відповідача адвоката Савчак Я.О. про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та про визнання явки представника банку обов`язково, задоволено частково. Визнано явку представника позивача Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» в судові засідання обов`язковою, узадоволенні клопотання представника позивача АТ «СЕНС БАНК» - адвоката Рудницького Ю.І.про проведення судових засідань у режимі відеоконференції було відмовлено.

06.11.2024 року від представника позивача - адвоката Рудницького Ю.І. надійшла заява про забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 11.11.2024 року клопотання представника позивача АТ «СЕНС БАНК» - адвоката Рудницького Ю,І. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції було задоволено.

В судове засідання на 19.09.2024 року та 14.11.2024 року представник позивача не з`явився, на відеоконференцзв`язок не вийшов, причини неявки суду не повідомляли, заяв про розгляд справи у їх відсутність або про відкладення судового засідання до суду не надходили.

Будь-яких доказів щодо причин неявок у судові засідання, що були призначені на 19.09.2024 року та 14.11.2024 року стороною позивача суду не надано, тому суд дійшов висновку, що сторона позивача двічі поспіль, без поважних причин не прибула у судові засідання.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо розгляду справи без представника позивача, оскільки з позовом не згодний та має ряд запитань до позивача.

Дослідивши матеріпли справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що належно повідомлена сторона позивача у судове засідання 19.09.2024 року, а також повторно 14.11.2024 року не з`явилась без поважних причин, які мають бути підтверджені відповідними доказами. Позивач не забезпечив явку іншого уповноваженого представника, і, заздалегідь не повідомив суд про поважність причин неприбуття, тим більше, що ухвалою суду було задоволено клопотання про проведення відеоконференцзв`язку, на яке також представник позивача 14.11.2024 року не вийшов.

Суд наголошує, що у випадку виникнення об`єктивних причин неможливості здійснення представницьких функцій в обсягах та на умовах, передбачених законом, позивач повинна була забезпечити у судове засідання явку іншого представника, чого останнього зроблено не було упродовж двох судових засідань поспіль.

Відносно визнання поважності причин неявки представника позивача в судове засідання, то обов`язок суду полягає лише у перевірці причин такої неявки. При встановлені їх поважності допускається відкладення розгляду справи. Чинним законодавством не передбачено переліку таких причин або обставин, а отже, їх визначення залишається на розсуд суду. Поважними причинами визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно здійснювати процесуальні дії. До таких відноситься хвороба, перебування на військовій службі, тощо.

Обставини неможливості забезпечити явку уповноваженого представника позивача в судове засідання взагалі не підтверджені жодними документальними доказами. Розгляд справи без участі сторони позивача суд вважає перешкодою для ухвалення законного рішення.

Статтею 17 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, зловживання правом визначається як діяльність або дії, спрямовані на скасування прав і свобод, визнаних у Конвенції, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено Конвенцією. Наслідком подання індивідуальної скарги у Європейський Суд з прав людини при зловживанні правом на її подачу, є визнання скарги неприйнятною (стаття 35 Конвенції).

Таким чином, Європейський Суд запровадженням практики не розгляду заяв звернув увагу на необхідність: по-перше, дисциплінувати скаржників; по-друге, надав приклад застосування положень Конвенції щодо недобросовісних суб`єктів звернення.

Європейський Суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово акцентував, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідальність за швидке здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на державні судові органи. Однак, розумність тривалості судового провадження залежить не тільки від складності справи, її обставин та предмета спору, але і поведінки сторін.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України, нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції.

Отже, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового розгляду та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами: зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Належність повідомлення судом сторони позивача про час та місце розгляду справи підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Наведене свідчить про недобросовісність здійснення стороною позивача своїх процесуальних прав.

Таким чином, враховуючи повторне (двічі поспіль) неприбуття сторони позивача, належним чином повідомленого про розгляд справи, а також не повідомлення про причини такої неявки, неможливості забезпечити повний та об`єктивний розгляд справи за наявними матеріалами, оскільки, саме не повне дослідження обставин справи може бути підставою для скасування рішення, тому суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду, при цьому суд враховує тривалість перебування справи у провадженні суду, зацікавленість сторони позивача у розгляді заявлених вимог, припинили цікавитися рухом справи, в судові засідання не з`являлись.

Керуючись ст. 247, п. 3 ч.1 ст. 257, ст. 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу положення ч. 2 ст. 257 ЦПК України про те, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.Д.Буша