Справа № 945/1856/24
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

10 жовтня 2024 року м.Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., ознайомившись з матеріалами справи № 945/1856/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства фірма «Інтер-В» про витребування земельних ділянок із незаконного володіння, скасування державної реєстрації та припинення права оренди земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського районного суду Миколаївської області через свого представника адвоката Медюк О.О. з позовом до ПП Фірма «Інтер-В» про витребування земельних ділянок із незаконного володіння, скасування державної реєстрації та припинення права оренди земельних ділянок.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 вересня 2024 року задоволено заяву головуючого судді Павленко Ірини Віталіївни про самовідвід у цивільній справі № 945/1856/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства фірма «Інтер - В» про витребування земельних ділянок із незаконного володіння, скасуваня державної реєстрації та припинення права оренди земельних ділянок.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2024 року задоволено заяву головуючого судді ШароновоїН.О. про самовідвід у цивільній справі № 945/1856/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства фірма «Інтер - В» про витребування земельних ділянок із незаконного володіння, скасуваня державної реєстрації та припинення права оренди земельних ділянок.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 вересня 2024 року задоволено заяву головуючого судді Войнарівського М.М. про самовідвід у цивільній справі № 945/1856/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства фірма «Інтер - В» про витребування земельних ділянок із незаконного володіння, скасуваня державної реєстрації та припинення права оренди земельних ділянок.

Згідно розпорядження голови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2024 року цивільну справу № 945/1856/24 передано на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва. Підставою передачі справи стало неможливість автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку тим, що ухвалою суду від 12 вересня 2024 року було задоволено заяву суддів Миколаївського районного суду Миколаївської області про самовідвід .

Розпорядженням керівника апарату Центрального районного суду м.Миколаєва від 07.10.2024 року №150, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 26.09.2024 року про відвід від розгляду матеріалів справи суддею Чулупом О.С.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2024 року вказану справу передано судді Гуденко О.А.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є бабусею ОСОБА_2 , який є суддею Центрального районного суду м. Миколаєва, з яким суддя Гуденко О.А. підтримує дружні відносини.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17.07. 1997р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії" визначив, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості судді то ЄСПЛ у справі "Фей проти Австрії" вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до п.п. 66 рішення ЄСПЛ у справі "Бочан проти України" суб`єктивний критерій - це особисті переконання та поведінка конкретного судді. Об`єктивний критерій - це факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви у безсторонності судді та оцінка того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення правомірних сумнівів в безсторонності (зовнішні ознаки).

ЄСПЛ нагадує, що "безсторонність", в сенсі п.1 статті 6 Конвенції має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, "Булут проти Австрії" (Bulut v. Avstria), рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, та "Томан проти Швейцарії" (Thomann v. Switzerland), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, 825, п. 30). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Реалізація принципу верховенства права, визначеного ЦПК України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006р. вказує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

З численної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що суддя повинен бути відведений від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно ч.ч. 1, 2ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення безстороннього і об`єктивного розгляду вирішення даної справи у суді та з метою запобігання безпідставних звинувачень з боку учасників процесу щодо необ`єктивності та неупередженості в розгляді вказаної справи, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід та відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду даної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33,36,40,41 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду цивільної справи № 945/1856/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства фірма «Інтер-В» про витребування земельних ділянок із незаконного володіння, скасування державної реєстрації та припинення права оренди земельних ділянок.

Справу передати до канцелярії суду для вирішення питання про подальший рух справи в порядку встановленомуст.33 ЦПК України.

Суддя Гуденко О.А.