Дата документу 30.09.2024Справа № 554/4925/24
Провадження № 2/554/4191/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря Єсліковської О.А.,

за участю учасників справи:

представник позивача адвокат Бибик В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення розміру часток співвласників,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у травні 2024 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення розміру часток співвласників, в якому позивач просить визначити розмір часток співвласників на земельну ділянку площею 0,0463 га. з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» по АДРЕСА_1 з кадастровим номером -:15:004:0140: спадкодавець ОСОБА_4 - 2/5 частин; ?? ОСОБА_2 - 3/5 частин; визначити розмір часток співвласників на земельну ділянку площею 0,0027 га. з цільовим призначенням «для індивідуального садівництва» по АДРЕСА_1 з кадастровим номером - :15:004:0144: спадкодавець ОСОБА_4 - 2/5 частин; ?? ОСОБА_2 - 3/5 частин.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне майно. Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №75825599 від 14.02.2024 року після смерті ОСОБА_4 14.02.2024 року у приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Оканенко Т.Є. заведена спадкова справа №10/2023 р.

Згідно довідки № 58/02-14 від 10.04.2024 року приватного нотаріуса Оканенко

Т.Є. в спадковій справі знаходиться заява про прийняття спадщини за заповітом від імені ОСОБА_1 та заява про прийняття спадщини за законом від імені ОСОБА_3 . Інших заяв щодо спадкового майна померлого до нотаріуса не надходило. Свідоцтва про право на спадщину на майно померлої не видавалось. Спадкування відбувалось за заповітом. Будь-які інші особи з метою прийняття спадщини до цього часу не звертались.

Таким чином, оскільки в матеріалах спадкової справи міститься заява ОСОБА_3 про прийняття спадщини, то вказана особа є належним відповідачем. Також відповідачем по справі є ОСОБА_2 , як співвласник 3/5 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 та частини земельної ділянки, частка якої не визначена.

У постанові приватного нотаріуса ПМНО Оканенко Т.Є. від 10.04.2024 року №58/02-31 зазначено, що спадкоємцем майна ОСОБА_4 за заповітом є її син ОСОБА_1 . Згідно заяви від 14.02.2024 року до спадкової справи долучено заяву чоловіка померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємця на обов`язкову частку у спадщині.

Згідно вказаної постанови нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частки земельних ділянок, що розташовані за адресою: м. Полтава пров. Полтавський Яр (стара Бумажний), після померлої ОСОБА_4 , у зв`язку із неможливістю встановити склад спадкового майна, а саме які розміри часток належали померлій. В мотивувальній частині постанови зазначено, що згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01.07.2015 року було виділено в окремий об`єкт нерухомого майна 11/20 частин житлового будинку та земельну ділянку по АДРЕСА_1 , внаслідок чого частки у праві спільної часткової власності інших співвласників змінились. У зв`язку із зазначеним нотаріус не може встановити склад спадкового майна, а саме які частки земельних ділянок належали спадкодавцю.

Згідно з рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 01.07.2015 року, співвласник домоволодіння по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 виділив в окремий об`єкт нерухомого майна належні йому 11/20 частин домоволодіння та земельну ділянку пл.571 кв.м., в користуванні ОСОБА_4 і ОСОБА_6 залишено ділянку пл. 490 кв.м. Згідно рішення Октябрської районної у м. Полтаві ради від 29.09.2015 року було погоджено виділення в окрему садибу земельної ділянки по АДРЕСА_2 ., яка виділена ОСОБА_5 рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01.07.2015 року. За садибою по АДРЕСА_1 зареєстровано земельну ділянку пл.490 кв.м.

В подальшому згідно Висновку про розрахунок часток об`єкту нерухомого майна №6222 від 25.06.2019 року та нотаріально посвідчених заяв співвласників, що залишились у домоволодінні по АДРЕСА_1 було здійснено перерахунок часток співвласників і проведено їх державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності на житловий будинок, загальною площею 14,7 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м., за спадкодавцем ОСОБА_4 на 2/5 частин, та ОСОБА_2 на 3/5 частин.

В частині, що стосується земельних ділянок по АДРЕСА_1 спадкодавець ОСОБА_4 була власником 3/20 частин земельних ділянок з кадастровим номером :15:004:0124 пл. 0,1 га. з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» та з кадастровим номером :15:004:0125 пл.0,0061 га. з цільовим призначенням «для індивідуального садівництва, для ведення садівництва ділянок», на підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 19.08.2015 року (справа №554/4786/15-ц). Також за спадкодавцем було проведено державну реєстрацію права власності на вказані ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - індексний номер витягу 49856507 та 50353422.

В подальшому, після виділу в окремий об`єкт нерухомого майна співвласником ОСОБА_5 , спадкодавцем ОСОБА_4 спільно із іншим власником ОСОБА_2 було замовлено і виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок 16.05.2016 року, за наслідками якої земельній ділянці пл.0,0463 га. з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» по АДРЕСА_1 присвоєно новий кадастровий номер - :15:004:0140. Земельній ділянці пл. 0,0027 га. з цільовим призначенням «для індивідуального садівництва» по АДРЕСА_1 присвоєно кадастровий номер :15:004:0144. Оскільки після вказаних дій у зв`язку із тривалими віковими хворобами спадкодавець не вчинив дій щодо розрахунку часток земельних ділянок з кадастровими номерами -:15:004:0140 та :15:004:0144 по АДРЕСА_1 та не здійснив реєстрації права власності на них, то на даний час вказана обставина унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріуса.

Враховуючи, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на частини земельних ділянок, а також наявність особи, яка претендує на обов`язкову частку у спадщині, позивач змушений звертатись до суду для визначення розміру часток співвласників на земельні ділянки, розмір яких відповідає розміру часток співвласників на будинок, а саме: ОСОБА_4 - 2/5 частин, ОСОБА_2 - 3/5 частин.

Ухвалою суду від 10.06.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій зазначив про визнання позовних вимог у повному обсязі (а.с.41).

Ухвалою суду від 02.08.2024 року закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бибик В.А. позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Вказав на те, що ОСОБА_3 зазначений відповідачем, оскільки він претендує на спадкове майно; ОСОБА_2 тривалий час не проживає в будинку; великих спорів між сторонами немає.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явився, в наданій заяві просив про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач не подала відзив.

Суд вважає можливим, у відповідності до ст.ст.211,223 ЦПК України, розглянути справу у відсутність відповідачів, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Заслухавши представник позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Згідно частини першої та другої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 (а.с.8).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Оканенко Т.Є. 15.03.2023 року, за яким спадкоємцем майна померлої є її син ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яку у встановленому законом порядку прийняли син ОСОБА_1 за заповітом та чоловік померлої ОСОБА_3 за заявою від 14.02.2024 року, як спадкоємець на обов`язкову частку в спадщині, про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Оканенко Т.Є. заведена спадкова справа №10/2023.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Оканенко Т.Є. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер якої :15:004:0124, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки площею 0,0061 га, кадастровий номер якої :15:004:0125, цільове призначення: для індивідуального садівництва, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 01.07.2015 року, співвласнику домоволодіння по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 виділено в окремий об`єкт нерухомого майна належні йому 11/20 частин домоволодіння та земельну ділянку пл.571 кв.м., в користуванні ОСОБА_4 і ОСОБА_6 залишено ділянку пл. 490 кв.м. (а.с.14-16).

Відповідно до рішення Октябрської районної у м. Полтаві ради від 29.09.2015 року було погоджено виділення в окрему садибу земельної ділянки по АДРЕСА_2 ., яка виділена ОСОБА_5 рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01.07.2015 року. За садибою по АДРЕСА_1 зареєстровано земельну ділянку пл.490 кв.м. (а.с.17).

Згідно з рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19.08.2015 року, визнано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 на 3/20 частки земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :15:004:0124, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та 3/20 частки земельної ділянки площею 0,0061 га, кадастровий номер :15:004:0125, цільове призначення для індивідуального садівництва, для ведення садівництва, що розташовані за адресою - АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, Висновком про розрахунок часток об`єкту нерухомого майна, розташованого в АДРЕСА_3 від 25.06.2019 року та нотаріально посвідчених заяв співвласників, що залишились у домоволодінні по АДРЕСА_1 , було здійснено перерахунок часток співвласників і проведено їх державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно з Висновком від 25.06.2019 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Набока Ю.В. від 15.12.2014 року за №2447, частка ОСОБА_4 складає 3/20 частини об`єкту, та на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носова Ж.Б. від 02.07.2015 року за №919 частка ОСОБА_2 складає 3/10 частини об`єкту. Таким чином, згідно проведеного розрахунку часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами реальні частки співвласників складають: ОСОБА_4 - 2/5 частини об`єкту; ?? ОСОБА_2 - 3/5 частини об`єкту (а.с.19).

Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Оканенко Т.Є. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частки земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в зв`язку з неможливістю встановити склад спадкового майна, а саме які частки земельних ділянок належать померлій (а.с.11).

Саме тому, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 покликається на те, що відсутність визначеної частки у майні спадкодавиці ОСОБА_4 у праві власності на земельні ділянки, а також наявність особи, яка претендує на обов`язкову частку у спадщині, позбавляє його можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у позасудовому порядку, що підтверджується наведеною вище відмовою у вчиненні нотаріальної дії.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі (частина друга статті 1226 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 466/1403/20 (провадження № 61-10035св22) зазначено, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 травня 2024 року (справа № 450/4257/21).

Згідно із ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 ЦК України.

Набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.

При вирішенні питання щодо правомірності набуття права власності суд повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб, позивач набув чи має намір набути право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному законом.

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

З урахуванням зазначеного, суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка немає цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах, зокрема від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження№ 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), від 28 липня 2021 року у справі № 148/2418/15 (провадження №61-5860св21),від 13 жовтня 2021 року у справі № 759/10030/18 (провадження №61-6096св20), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Таким чином, суд при вирішенні зазначеного спору, враховує вищевказані положення закону, а також релевантну практику Верховного Суду, та зазначає, що на час розгляду справи ОСОБА_4 померла, тому, відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України, її цивільна правоздатність припинилась, що свідчить про неможливість визначення права власності на 2/5 часток спірних земельних ділянок за померлою особою, а відтак вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити. Разом з тим, слід роз`яснити, що у такому випадку спадкоємець - позивач ОСОБА_1 не позбавлений можливості захисту своїх прав, шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,223,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.25,316,317,328,392,356,357,1216,1220,1222,1223,1258,1261,1268,1270,1296 ЦК України, суд

В И Р ІШ И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення розміру часток співвласників залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 адреса: АДРЕСА_4 ;

відповідач - ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 10.10.2024 року.

Суддя А.М.Чуванова