Справа № 202/2325/24
Провадження № 2-о/202/135/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2024 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючої судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., представника заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство Оборони України, про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року заявник в особі свого представника адвоката Міронової В.М. звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровську, є батьком ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Бахмуті Донецької області.

Заява ОСОБА_3 обґрунтована тим, що після загибелі ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Бахмуті Донецької області її сина ОСОБА_5 вона подала до ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168 «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Листом ІНФОРМАЦІЯ_6 № 7/27262/2 від 29.12.2023 року було повідомлено про виявлені розбіжності у написанні прізвища її сина та його батька (її чоловіка, який помер у 1998 році) та необхідність підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_5 , загиблим у 2022 році, та ОСОБА_4 .

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року у даній справі було відкрито окреме провадження.

Цією ж ухвалою залучено до участі у справі як заінтересованих осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерство оборони України.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та наполягала на її задоволенні.

Заінтересована особа ОСОБА_2 (дружина загиблого) у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала, підтвердивши, що ОСОБА_4 , який помер у 1998 році, є батьком загиблого ОСОБА_5 .

Заінтересована особа - Міністерство оборони України про розгляд справи було повідомлено.

Від представника Міністерства оборони України Вологжаніної О.Д. надійшли письмові заперечення, в яких проти задоволення заяви заперечує, посилаючись на те, що від встановлення факту родинних відносин залежить виникнення у заявниці права на отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника України та отримання одноразової грошової допомоги, тому така заява повинна розглядатися в адміністративному суді.

Крім того, зазначає, що відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. З часу смерті фізичної особи її правоздатність припиняється, вона не може бути учасником цивільних відносин і суб`єктом цивільних прав. ЦК України не передбачено захист цивільних прав та інтересів померлої особи, оскільки правоздатність такої особи припинена.

На підставі викладеного, Міністерство оборони України вважає, що заявницею не доведено неможливість реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги, а тому просить відмовити в задоволенні заяви.

Представник заінтересованої особи Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_6 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав:

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Бахмуті Донецької області помер ОСОБА_5 .

У грудні 2023 року заявниця звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_5 з заявою про призначення їй одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168 «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Листом ІНФОРМАЦІЯ_6 № 7/27262/2 від 29.12.2023 року було повідомлено про виявлені розбіжності у написанні прізвища загиблого солдата ОСОБА_5 та його померлого батька ОСОБА_4 .

Розглядаючи заяву ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, суд ураховує, що згідно з копією свідоцтва про шлюб від 06.11.1963 року, яка долучена до матеріалів справи, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_4 , 1936 року народження, та ОСОБА_6 , 1943 року народження, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_7 » російською мовою.

Згідно з копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 (рос. ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_7 , яке було видане 25 травня 1964 року Красногвардійським рай РАЦС м. Дніпропетровська, актовий запис № 820, батьками записані російською мовою: « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_9 ».

Згідно з копією паспорта громадянина України, виданого 23 липня 2002 року на ім`я заявниці, її прізвище записано українською мовою як « ОСОБА_10 », російською мовою як « ОСОБА_7 ».

Згідно з копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Безпосередньо в судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 підтвердила, що ОСОБА_4 , який помер у 1998 році, є батьком її загиблого чоловіка ОСОБА_5 .

Отже, суд вважає доведеним факт родинних відносин між ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , і загиблим військовослужбовцем ОСОБА_5 , а саме, що ОСОБА_4 є його батьком.

Підстав не довіряти чи ставити під сумнів правдивість тверджень заявниці про родинність відносин між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у суду немає, оскільки вони узгоджуються з дослідженими доказами по справі.

Тому суд вважає, що заява про встановлення факту родинних відносин є доведеною та підлягає задоволенню, оскільки встановлення факту родинних відносин між вищевказаними особами буде мати для заявника юридичне значення, в тому числі потрібно для реалізації права на отримання грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця.

Твердження представника Міністерства оборони України в його письмових запереченнях про неможливість встановлення в судовому порядку факту родинних відносин з особою, яка померла і правоздатність якої припинилася, суд вважає безпідставними, оскільки спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються главою 6 розділу IV ЦПК України. При цьому факти, що мають юридичне значення, це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

За змістом статті 315 ЦПК України факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

В своїй заяві ОСОБА_3 просить встановити факт родинних відносин між її померлими чоловіком та сином, оскільки це породжує для неї юридичні наслідки, а саме право як матері на отримання грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця, зокрема впливає на розмір такої допомоги, яка розподіляється між усіма членами родини.

В даному випадку встановлення юридичного факту родинних відносин між померлими чоловіком і сином заявниці не несе юридичного наслідку щодо вирішення їхніх прав та обов`язків, оскільки встановлення цього факту буде лише підтвердженням батьківства, яке не пов`язано зі спором про право.

Також суд вважає необґрунтованими доводи представника Міністерства оборони України про те, що ця заява має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки заявницею подана заява про встановлення факту, що мають юридичне значення, у порядку, визначеному главою 6 розділу IV ЦПК України.

Будь-яких вимог до суб`єкта владних повноважень, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів згідно зі статтею 19 КАС України, не заявлено.

Відтак дана справа не підлягає розгляду судом адміністративної юрисдикції.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року по cправі № 560/17953/21 неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви.

Так, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Як заявниця, так і саме Міністерство оброни України не посилається на прийняття в позасудовому порядку жодних рішень органами державної влади або місцевого самоврядування щодо фактів, які мають юридичне значення.

Отже, заявниця правильно звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин у зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища, в порядку цивільного судочинства.

Крім того, суд звертає увагу, що між заявником і Міністерством оборони України, яке заперечує проти її заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, немає спору про право, пов`язаного з необхідністю доведення наявності підстав для підтвердження за нею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, оскільки Міністерством оборони України або іншим уповноваженим органом жодних рішень щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги заявнику не приймалося. Натомість під час оформлення та подання документів для призначення грошової допомоги уповноваженими службовими особами було виявлено деякі розбіжності у документах заявника.

З огляду на викладене у заявниці відсутній спір із Міністерством оборони України, у зв`язку з чим цивільну справу розглянуто в порядку окремого провадження.

За таких обставин заяву ОСОБА_3 слід задовольнити, встановивши у судовому порядку факт родинних відносин між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Дніпропетровську, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Бахмуті Донецької області, а саме, що ОСОБА_4 є батьком останнього.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Дніпропетровську, є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Бахмуті Донецької області.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія Марченко