ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/240/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

"16" жовтня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Мицик Ю.С., розглянувши заяву адвоката Татарченка Костянтина Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про встановлення спільної опіки батьків над малолітньою дитиною,

В С Т А Н О В И В:

22.07.2024 до Дарницького районного суду м. Києва від адвоката Татарченка Костянтина Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 надійшла позовна заява до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про встановлення спільної опіки батьків над малолітньою дитиною.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 24.07.2024 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Коренюк А.М.

Ухвалою судді Коренюк А.В. від 19.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 14.11.2024, 14 год. 30 хв.

15.10.2024 від представника позивача адвоката Татарченко Костянтина Володимировича через систему «Електронний суд» ЄСІТС до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить: зобов`язати відповідача у справі - ОСОБА_2 надавати позивачу ОСОБА_1 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням інтересів дитини та батька до вирішення позовною заяви судом, встановивши таку періодичність: кожний вівторок та четвер тижня батько бачиться із донькою після закінчення уроків у школі з 13 год. до 18 год., проводить з нею час на свій розсуд, після чого привозить дитину до місця мешкання матері, а також один з вихідних на тиждень - субота з 12 год. до 18 год. дитина проводить час із батьком, після чого останній привозить дитину до місця мешкання матері.

Заява мотивована тим, що предметом позову є встановлення спільної опіки батьків над малолітньою дитиною. Однак мати малолітньої дитини ОСОБА_2 зловживає батьківськими правами і чинить перешкоди у побаченні та спілкуванні батьку - ОСОБА_1 зі своєю донькою, при цьому зазначає про те, що нібито дитина не бажає спілкуватися з батьком та безпідставно та абсолютно надумано вважає за недоцільне побачення та спілкування батька з дитиною.

Так, батько дитини дізнався, що з 27.09.2024 дитина перестала відвідувати навчальний заклад, в який ходила з 01.09.2024 - Спеціалізовану школу 296 з поглибленим вивченням англійської мови м. Києва, розташовану за адресою АДРЕСА_1 . З того часу батько не бачить дитину, позбавлений можливості брати участь у вихованні дочки, проводити разом час тощо. Мати дитини відмовляється повідомляти батьку місцезнаходження дитини та іншу інформацію, пов`язану з її навчанням, умовами проживання, оточенням тощо. Через тривалу відсутність спілкування зі своєю дитиною, батько відчуває пригнічення, адже між ним та донькою існує сильний емоційний зв`язок і до того, як мати сховала дитину від батька, останній періодично бачився та приділяв належну увагу вихованню та утриманню дитини, бажав спілкування з нею.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 15.10.2024, для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Мицик Ю.С. Фактично справу було передано судді 16.10.2024.

Суд, вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи № 753/14017/24, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Мета забезпечення позову - це хоч і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу. Ї

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх судових рішеннях (від 10 березня 2020 року у справі № 750/12430/19, від 28 травня 2020 року у справі № 211/374/20, від 30 листопада 2020 року у справі № 127/17451/20 та ін.) під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин (пункт 3 частини першої статті 150 ЦПК України).

Як вбачається зі змісту позову між сторонами дійсно наявний спір щодо реалізації ними своїх батьківських прав та обов`язків відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ураховуючи вищевикладене, наведені у заяві про забезпечення позову факти та обґрунтування, суд зазначає таке.

Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Про необхідність та важливість контакту дитини з кожним із батьків під час тривання судового процесу та відсутності остаточного рішення неодноразово наголошував у своїх рішеннях ЄСПЛ.

Суть висновків ЄСПЛ у справі «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» («Сristian Сatalin Ungureanu v. Romania», заява № 6221/14, п.п. 29-34, рішення від 04 вересня 2018 року) зводиться до того, що допущення державою ситуації, коли один з батьків втрачає доступ до власної дитини ще й протягом тривалого часу, у тому числі за наявності судового спору між батьками, від якого, зокрема, залежить характер цього доступу, навіть якщо це відбувається без порушення існуючих нормативних правил держави, є порушенням статті 8 Європейської конвенції з прав людини 1950 року - права на повагу до приватного і сімейного життя того з батьків, доступ до дитини якого обмежується або унеможливлюється. Відповідно до обставин справи «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» мова не йшла про ситуацію, коли є об`єктивні підстави вважати, що зазначений доступ до дитини явно суперечить її інтересам.

Згідно з практикою ЄСПЛ оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагає від судів ретельної оцінки низки факторів з точки зору збалансованості інтересів. Залежно від обставин конкретної справи вони можуть відрізнятися. Але надзвичайно важливими є врахування найкращого інтересу дитини. При визначенні найкращого інтересу дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, п. 100, від 11 липня 2017 року в справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, п. 76).

У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 752/1253/22 вказано, що мати, яка на час вирішення справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

У таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про усунення перешкод батьку у спілкуванні з дитиною та її вихованні, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з батьком.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 травня 2021 року в справі №761/25101/20, від 25 листопада 2020 року в справі № 760/15413/19, від 15 вересня 2021 року в справі №752/6099/20, від 26 жовтня 2022 року у справі № 752/1253/22, від 16 березня 2023 року у справі №520/13963/17.

Позивач вказує, що він із незалежних від нього причин не має можливості вільно бачитися зі своєю донькою, що призводить до втрати емоційного зв`язку між батьком та дитиною, а також формування у дочки негативного образу батька.

За результатами вивчення матеріалів справи, суддя знайшов достатніми і обґрунтованими доводи заяви про те, що відсутність стабільних контактів батька із малолітньою дочкою дійсно створює загрозу втрати безпосереднього емоційного контакту дитини з батьком, що в подальшому може утруднити виконання можливого рішення суду про встановлення спільної опіки батьків над малолітньою дитиною.

Також судом зазначається, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач в цій частині є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З огляду на викладене, з урахуванням права батька на особисте спілкування з дитиною та відсутності обставин, які б свідчили, що таке спілкування має негативний вплив на нормальний розвиток дитини, суд дійшов висновку, про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом визначення часу спілкування малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її батьком ОСОБА_1 , за наступним графіком: кожного вівторка та четверга з 15 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., щосуботи з 12 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв, зобов`язавши матір дитини - ОСОБА_2 передавати малолітню дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьку ОСОБА_1 , у зазначені вище дні для спілкування та виконання батьківських обов`язків.

Оскільки матеріали справи не містять доказів шкільного розпорядку та тривалості уроків дитини в закладі освіти, такий вид забезпечення позову на даний час буде достатнім та співмірним з заявленими вимогами позову.

Застосування судом відповідного заходу забезпечення позову не порушить прав матері та дитини, оскільки забезпечення позову є процесуальною дією тимчасового характеру і не є вирішенням позову по суті спору.

З огляду на характер спірних правовідносин, підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає.

Керуючись статтями 149-154, 157 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Татарченко Костянтина Володимировича , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову задовольнити частково.

На час розгляду судової справи № 753/14017/24 про встановлення спільної опіки батьків над малолітньою дитиною, визначити час спілкування малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з її батьком ОСОБА_1 , за наступним графіком: кожного вівторка та четверга з 15 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., щосуботи з 12 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.

Зобов`язати мати дитини - ОСОБА_2 передавати малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьку - ОСОБА_1 , у зазначені вище дні для спілкування та виконання батьківських обов`язків.

В іншій частині заяви відмовити.

Дані про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (код РНОКПП): НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 .

Дані про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (код РНОКПП): НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Дані про третю особу: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи: 37448223, адреса: вулиця Ялтинська, 14 м. Київ, 02096.

Направити дану ухвалу всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову (які ідентифіковані судом) для вжиття відповідних заходів.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.С. Мицик