Справа №442/8877/24
Провадження №2-о/442/791/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Лютик Р.В., про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою за участю заінтересованої особи : ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Лютик Р.В., про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є онукою ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, в якому все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті заповіла ОСОБА_1 . Даний заповіт 24.03.2014 посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Лютик Р.В., зареєстрований у реєстрі за р.№184 та у спадковому реєстрі за N955886958, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №36957150 від 24.03.2014.

У зв`язку з чим, вона, будучи спадкоємицею за заповітом, звернулась до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Лютик Р.В. із заявою про прийняття спадщини на майно, що залишилось після смерті її бабці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом їх було відмовлено, оскільки її прізвище не співпадає з прізвищем особи, вказаної у заповіті. Так, відповідно до паспорту громадянина України № НОМЕР_1 виданому 30.10.2018 моє прізвище « ОСОБА_4 », тоді як в заповіті прізвище спадкоємця помилково зазначено як « ОСОБА_5 », при цьому ім`я, по батькові та рік народження ідентичні « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Зазначенні у прізвище розбіжності стали підставою для її звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, який не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Просить заяву задоволити.

В судове засідання представник заявника - адвокат Федоренко О. не з`явилася, однак від неї поступила заява, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує, а тому суд розглянув справу у відсутності представника заявника на підставі наявних доказів по справі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду поступило клопотання про розгляд справи у її відсутності, відносно задоволення заявлених вимог не заперечує, а тому суд розглянув справу у відсутності заінтересованої особи на підставі наявних доказів по справі.

Заінтересована особа : приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Лютик Р.В. в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду поступило клопотання про розгляд справи у їх відсутності, відносно задоволення заявлених вимог покладається на думку суду, а тому суд розглянув справу у відсутності заінтересованої особи на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Як вбачається із Свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_2 виданим 31.07.2010р., відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, дошлюбне прізвище заявника ОСОБА_1 - « ОСОБА_7 ».

Як вбачається із копії Свідоцва про народження, серія НОМЕР_3 , виданим 19.06.1987 Будинком урочистих подій м.Дрогобич Львівської області, відповідно до якого матір`ю ОСОБА_8 є ОСОБА_2 .

Як вбачається із Свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_4 , виданим 06.09.1986 Будинком Урочистих подій м.Дрогобич Львівської області, відповідно до якого дошлюбне прізвище матері ОСОБА_2 є « ОСОБА_9 ».

Як вбачається із копії Свідоцтва про народження, серія НОМЕР_5 виданим 04.06.1967 «Палац щастя» м.Дрогобич Львівської області, відповідно до якого матір`ю ОСОБА_10 є ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_6 , виданим 08.09.2023 Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Як вбачається із копії Заповіту від 24.03.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Лютик Р.В., зареєстрований у реєстрі за р.№184 та у спадковому реєстрі за N955886958, ОСОБА_3 склала заповіт, в якому все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті заповіла ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №36957150 від 24.03.2014.

За приписами статей 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини третя, четверта статті 4 ЦПК України).

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо), а оскільки заявником представлено письмові докази спільного проживання, тощо, у суду не виникає сумніву для задоволення заявлених вимог та їх підставності.

Відповідно до абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають відповідні органи, а є лише підставою для їх одержання.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Викладені доводи узгоджуються з правовим висновком у постанові Верховного Суду від 07.11.2018р. у справі № 336/709/18.

У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Стаття 293 ЦПК України зазначає: «окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку для встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення:

-встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 1 ст. вказаного кодексу визначене перелік фактів, які встановлюються судом.

Аналіз ч.2 цієї статті дає можливість зробити висновок, що цей перелік не є вичерпним. Цією нормою Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

А тому, аналізуючи всі зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до переконання, що належність заповіту від 24.03.2014р., складеного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Лютик Роксоланою Василівною, зареєстрованого у реєстрі за р.№184, підтверджується сукупністю доказів, долучених до матеріалів справи. Встановлено неправильність запису прізвища заявника у заповіті, відтак є всі підстави для задоволення заяви

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214-215, 256, 259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту від 24.03.2014р., складеного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Лютик Роксоланою Василівною, зареєстрованого у реєстрі за р.№184.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі :

Заявник ОСОБА_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 .

Заінтересовані особи : ОСОБА_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 .

Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Лютик Р.В., юридична адреса : м.Дрогобич, вул.Трускавецька,1, Львівської області.

Суддя