Справа № 541/3279/21
Провадження № 6/541/148/2024
У Х В А Л А

12 листопада 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Дністрян О.М.,

при секретарі Докуніній А.С.,

за участі позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород заяву ОСОБА_2 про поворот виконання судового рішення по цивільній справі №541/3279/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, -

В с т а н о в и в :

До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернувся адвокат Видюк Д.В., який діє від імені ОСОБА_2 з заявою про поворот виконання судового рішення по цивільній справі №541/3279/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. Свою заяву обґрунтував тим, що 01.04.2022 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області було винесено заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь його матері ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 06 грудня 2021 року до смерті ОСОБА_1 , та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 908 гривень. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 10.10.2022 року за заявою ОСОБА_2 заочне рішення від 01.04.2022 року було скасовано та призначено розгляд справи. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.01.2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 , на користь його непрацездатної матері ОСОБА_1 , аліменти у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до смерті ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_2 , судові витрати в розмірі 908 гривень на користь держави, в іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Також рішенням зазначено: відкликати виконавчий лист виданий Миргородським міськрайонним судом по рішенню Миргородського міськрайонного суду від 01.04.2022 року (справа № 541/3279/21) за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її користь з ОСОБА_2 1/4 частини та відкликати виконавчий лист, виданий Миргородським міськрайонним судом по рішенню Миргородського міськрайонного суду від 01.04.2022 року (справа № 541/3279/21) про стягнення судового збору в сумі 908 гривень з ОСОБА_2 на користь держави в зв`язку зі скасуванням цього заочного рішення. За результатами апеляційного розгляду постановою Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2023 року залишено без змін. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09 лютого 2024 року виправлено описку у постанові Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2023 року, вірно зазначивши по тексту постанови дату ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, а саме: «12 січня 2023 року». 13 жовтня 2023 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області ухвалено додаткове рішення (помилково назване «ухвалою»), яким зазначено: доповнити рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.01.2023 року, ухвалене у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, зазначивши у резолютивній частини час з якого проводити стягнення аліментів, тобто викласти резолютивну частину наступним чином: Стягнути з ОСОБА_2 , на користь його непрацездатної матері ОСОБА_1 , аліменти у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до смерті ОСОБА_1 починаючи з 12 січня 2023 року. Ухвалою суду від 16.10.2023 року було виправлено описку в рішенні від 13 жовтня 2023 року у справі №541/3279/21, а саме, у вступній частині рішення вказано назву процесуального документу «Додаткове Рішення Іменем України», замість невірного «Ухвала». Постановою Полтавського апеляційного суду від 29.01.2024 року по справі № 541/3279/21 було задоволено апеляційну скаргу, скасовано додаткове рішення (ухвалу) Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 жовтня 2023 року та ухвалено нове рішення по суті заявлених вимог, яким абзац другий резолютивної частини рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2023 року доповнено вказівкою про стягнення аліментів, починаючи з 06 грудня 2021 року. Таким чином, на сьогодні, відповідач ОСОБА_2 з 06 грудня 2021 року і до ухвалення Постанови Полтавського апеляційного суду від 29.01.2024 року по справі №541/3279/21 сплачував аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а повинен сплачувати за рішенням суду 1/10 частину. Із зазначених довідок видно, що з ОСОБА_2 з липня 2022 року по лютий 2023 року (включно) були здійсненні відрахування 50% його заробітної плати на погашення заборгованості по аліментах, які треба було сплачувати з 06 грудня 2021 року. З березня 2023 року вже стягувалось 1/10 частина заробітної плати в якості аліментів. Однак, стягнути за весь зазначений період треба 1/10 частину зарплати, а не 1/4, як було зроблено. Оскільки було стягнуто з ОСОБА_2 75 425,10 грн., а потрібно було б стягнути лише 24 939,24 грн., то різниця надмірно сплачених коштів розраховується у сумі 50 485,86 грн. Зазначив, що датою останнього ухваленого рішення по справі є 29.01.2024 року, коли ухвалено постанову Полтавського апеляційного суду від 29.01.2024 року по справі № 541/3279/21, а відповідно строк на подання заяви не пропущений. Також зазначив, що статтею 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів не допускається поворот виконання крім випадків, коли рішення було обґрунтоване на завідомо неправдивих відомостях позивача. Проте, позивач ОСОБА_1 у своєму зверненні до суду надала суду неправдиві відомості, на підставі яких було постановлено, скасоване пізніше заочне рішення від 01.04.2022 року, яким було стягнуто з ОСОБА_2 на користь його матері ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини. Так, ОСОБА_1 надала суду неправдиву інформацію щодо наявності в неї інвалідності ІІІ групи. Ця інформація була спростована відповідачем у своїй заяві про перегляд заочного рішення із якою погодився суд. До позову додано копію Довідки сер.КИ-1 № 090039, де зазначено, що ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності загального захворювання з 25.05.2004 року на строк до 01 червня 2005 року, тобто усього на рік і більше документів, підтверджуючих наявність інвалідності на момент подання позову позивачка не надала. У своїх вимогах про стягнення аліментів позивачка не порушувала питання про солідарне стягнення аліментів з двох своїх синів в рівних долях, бажала стягувати кошти лише із старшого сина ОСОБА_3 , а молодшого сина ОСОБА_4 чомусь не згадувала як боржника по аліментним зобов`язанням, чим намагалася ввести суд в оману. Неправдивими відомостями, які надала суду ОСОБА_1 є ще її твердження, що Соціальні служби відмовляються надавати позивачу соціального працівника для подолання життєвих труднощів та підтримки повноцінної життєдіяльності. Насправді ж, такі доводи нічим підтверджені не були, відмови від соціальних служб у позивача немає, а тому, надана суду інформація є неправдивою. Також Позивач в позові зазначила адресу проживання відповідача: АДРЕСА_1 , тоді як відповідач проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Надання ОСОБА_1 цих неправдивих даних до суду призвело до того, що відповідач не був обізнаний про наявність відносно нього судового розгляду, що призвело до скасування заочного рішення та підтверджує надання суду неправдивих відомостей позивачем. До того ж, заявниця ОСОБА_1 навмисно не повідомила суду про наявність у відповідача інших утримувачів таких як його донька та похилого віку дідусь, які перебували на утриманні останнього. Зазначення даної інформації є обов`язком позивача при поданні заяви для повного та всебічного розгляду справи судом та постановлення справедливого рішення в частині розміру аліментів. Після з`ясування вказаних обставин рішення про стягнення 1/4 частини доходів в якості аліментів було скасовано, а постановлено нове рішення із стягненням 1/10 частини, що підтверджує надання позивачем суду неправдивих відомостей. Просив в порядку повороту виконання рішення стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 надмірно сплачені кошти за період з 06 грудня 2021 року по лютий 2023 року (включно) у загальному розмірі 50 485,86 грн.

В судове засідання заявник ОСОБА_2 та його представник не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні надала письмові заперечення на заяву, в яких зазначила, що з заявою про поворот виконання судового рішення не згодна. Вказала, що звернулась до суду з заявою про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на її утриманні. Щодо начебто надання нею неправдивих відомостей зазначає, що не поновлювала третю групу інвалідності лише через те, що перейшла з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, яка є більшою, проте по суті залишилась інвалідом. Крім того, її молодший син допомагає їй фізично і матеріально, тому до нього претензій не має, а до соціальних служб не зверталась, оскільки служби соцзабезпечення допомагають одиноким людям, а в неї є сини. Щодо адреси відповідача, яку вона зазначила в позові, то це була адреса, яка була їй відома, іншу адресу вона не знала, відповідач її від неї приховував. В судовому засіданні свої заперечення підтримала та просила відмовити в задоволенні заяви.

Суд вислухавши пояснення позивачки, дослідивши подану та матеріали цивільної справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 квітня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утриманння непрацездатної матері, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь його непрацездатної матері - ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, починаючи з 06 грудня 2021 року до смерті ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень (т. 1 а.с.58-60).

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 жовтня 2022 року скасовано заочне рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01.04.2022 року по цивільній справі № 541/3279/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 (т.1 а.с.131-132).

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2023 року, яке залишено в силі постановою Полтавського апеляційного суду від 27.02.2023 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь його непрацездатної матері - ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до смерті ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 908 гривень на користь держави. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Ухвалено відкликати виконавчий лист виданий Миргородським міськрайонним судом по рішенню Миргородського міськрайонного суду від 01.04.2022 року ( справа № 541/3279/21) за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її користь з ОСОБА_2 частини та відкликати виконавчий лист виданий Миргородським міськрайонним судом по рішенню Миргородського міськрайонного суду від 01.04.2022 року (справа № 541/3279/21) про стягнення судового збору в сумі 908 гривень з ОСОБА_2 на користь держави в зв`язку із скасуванням цього заочного рішення (т.1 а.с.226-231).

13 жовтня 2023 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області ухвалено додатково рішення у даній справі, доповнено рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.01.2023 року ухвалене у справі за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, зазначивши у резолютивній частини час з якого проводити стягнення аліментів, тобто викласти резолютивну частину наступним чином: Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь його непрацездатної матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Дмухайловка Магдалинівського району Дніпропетровської області, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до смерті ОСОБА_1 починаючи з 12 січня 2023 року (т.2 а.с.63-64).

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16.10.2023р. виправлено допущену описку в додатковому рішенні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 жовтня 2023 року у цивільній справі № 541/3279/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, а саме в вступній частині рішення вказати назву процесуального документу «Додаткове Рішення Іменем України», замість невірного «Ухвала » (т.2 а.с.66).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 29 січня 2024 року додаткове рішення (ухвалу) Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 жовтня 2023 року скасувати, ухваливши нове рішення по суті заявлених вимог. Абзац другий резолютивної частини рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2023 року доповнено указівкою про стягнення аліментів, починаючи з 06 грудня 2021 року (т. 2 а.с.100-102).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09 лютого 2024 року виправлено описку у постанові Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2023 року, вірно зазначивши по тексту постанови дату ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, а саме: «12 січня 2023 року» (т.2 а.с.113-114).

Звертаючись до суду з заявою про поворот судового рішення представник відповідача посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 з 06 грудня 2021 року і до ухвалення постанови Полтавського апеляційного суду від 29.01.2024 року по справі №541/3279/21 сплачував аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а повинен сплачувати за рішенням суду - 1/10 частину. З ОСОБА_2 з липня 2022 року по лютий 2023 року (включно) були здійсненні відрахування 50% його заробітної плати на погашення заборгованості по аліментах, які треба було сплачувати з 06 грудня 2021 року. З березня 2023 року вже стягувалось 1/10 частина заробітної плати в якості аліментів. Однак, стягнути за весь зазначений період треба 1/10 частину зарплати, а не 1/4, як було зроблено. Відповідно 249 392,43 : 10 = 24 939,24 грн. - це сума, яка підлягала стягненню з грудня 2021 року по лютий 2023 року (включно). Оскільки було стягнуто з ОСОБА_2 75 425,1 грн., а потрібно було б стягнути лише 24 939,24 грн., тому заявник вважає, що різниця надмірно сплачених коштів розраховується в сумі - 50 485,86 грн.

Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема нормою статті 444, передбачено вирішення питання повороту виконання рішення, постанови суду у разі скасування раніше прийнятого судового рішення, за яким в порядку виконання стягнуті з боржника кошти або вилучене його майно на користь стягувача.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватися шляхом подання заяви про поворот виконання. Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011 поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно до частин 3,5,9 статті 444 ЦПК України суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2)залишає позов без розгляду; 3)відмовляє в позові повністю ;4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин 1-3 цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За змістом статті 444 ЦПК України поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.

Згідно частини 9 статті 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-53цс15, постанові Верховного Суду від 28 січня 2018 року у справі № 203/2612/13-ц (провадження № 61-1394 св 17)).

Отже, цивільним процесуальним кодексом України, зокрема нормою ст. 444, передбачено вирішення питання повороту виконання рішення постанови суду у разі скасування раніше прийнятого судового рішення, за яким в порядку виконання стягнуті з боржника кошти, або вилучене його майно на користь стягувача.

За змістом наведеної норми закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Так, відповідно до частини 2 статті 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

З аналізу вищенаведених правових норм слідує, що інститут повороту виконання судових рішень не є абсолютним та має певні обмеження, а саме, під час звернення до суду з заявою про поворот виконання рішення про стягнення аліментів окремим предметом доказування є ухвалення судом рішенням на підставі підроблених документів або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

У вказаних випадках поворот виконання допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду даної справи було стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері.

Поворот виконання рішення у вказаній справі стосується, зокрема, стягнення аліментів, а тому має здійснюватися з урахуванням особливостей встановлених положеннями ст. 445 ЦПК України.

Процесуальним законодавством визначено необхідність встановлення обов`язкових умов, за яких можливо допустити поворот виконання судового рішення про стягнення аліментів, а саме: повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або подання ним підроблених документів.

Передумовою для задоволення заяви про поворот виконання судового рішення у такій справі є встановлення, що судове рішення, яке скасовано, було обґрунтовано на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Таким чином, самої лише обставини щодо скасування заочного судового рішення про стягнення аліментів є недостатньо.

Як було зазначено, заочним рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 квітня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь його непрацездатної матері - ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, починаючи з 06 грудня 2021 року до смерті ОСОБА_1 . Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 жовтня 2022 року заочне рішення було скасовано.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2023 року, яке залишено в силі постановою Полтавського апеляційного суду від 27.02.2023 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь його непрацездатної матері - ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до смерті ОСОБА_1 .

Постановою Полтавського апеляційного суду від 29 січня 2024 року абзац другий резолютивної частини рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2023 року доповнено указівкою про стягнення аліментів, «починаючи з 06 грудня 2021 року».

Як вказувалося вище, у справах про стягнення аліментів поворот виконання не допускається, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

У свою чергу, заочне рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 квітня 2022 року, яким було стягнуто з ОСОБА_2 на користь його непрацездатної матері - ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) було скасовано судом не з підстав повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або подання ним підроблених документів.

Таким чином, заява представника відповідача про поворот виконання рішення не містить будь-яких доказів чи відомостей, які подавались позивачем і надалі були визнані завідомо неправдивими чи підробленими.

Згідно ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене та положення ст. 445 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повороту виконання рішення суду, а тому заява про поворот виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.13,81,260-261,444- 445 ЦПК України, суд -

У х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про поворот виконання судового рішення по цивільній справі №541/3279/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 15 листопада 2024 року.

Суддя: О. М. Дністрян