Житомирський апеляційний суд
Справа №275/1042/20 Головуючий у 1-й інст. Данилюк О. С.
Категорія 8 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Борисюка Р.М., Трояновської Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №275/1042/20 за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Брусилівської селищної ради Житомирської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання рішення протиправним та його скасування за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 06 травня 2024 року, постановлену під головуванням судді Данилюк О.С. в смт Брусилові,

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставина у якій просив скасувати рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.04.2021, скасувати ухвалу Житомирського апеляційного суду від 03.08.2021, скасувати ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 15.12.2023, відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 про витребування майна. Заява обґрунтована тим, що рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.04.2021 було скасовано рішення № 102 від 26.09.2012 року виконкому Хомутецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області «Про розгляд заяв громадян про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна», яким його на даний час померлій матері ОСОБА_5 було вирішено видати свідоцтво про право власності на житловий будинок та господарські споруди, які знаходяться в АДРЕСА_1 , оскільки, за висновками суду, вказаним рішенням виконкому фактично було позбавлено ОСОБА_6 як спадкоємця власниці вказаного будинку ОСОБА_7 права на зазначений будинок без законних на те підстав. Зазначене рішення суду було залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 03.08.2021 та постановою Верховного Суду від 21.09.2022. Разом з тим, після розгляду вказаної справи в суді касаційної інстанції заявник випадково знайшов договір купівлі-продажу, який було укладено 15.10.2002 року між його матір`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з приводу спірного нерухомого майна, тобто ще до смерті ОСОБА_6 03.06.2019 року, яка була спадкоємицею після смерті ОСОБА_7 за заповітом. Крім того, після розгляду вказаної справи Верховним Судом, він звернуся до архіву Брусилівської селищної ради, де отримав довідки з погосподарських книг Хомутецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області за різні роки, при цьому в погосподарській книзі № 8 за 1991-1995 роки членами домогосподарства з особовим рахунком № НОМЕР_1 рахуються ОСОБА_9 , 1924 р.н, - голова сім`ї та ОСОБА_10 , 1924 р.н., його дружина, що спростовує відомості, які містяться у довідках № 104 від 10.08.1993 та № 104 від 12.03.1998, видані виконавчим комітетом Хомутецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області, на підставі яких суд виніс оспорюване рішення та згідно яких за ОСОБА_7 , згідно запису погосподарської книги № 8, особовий рахунок № НОМЕР_1 , числиться житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та розташований на землі, належній сільській раді. Вказує, що насправді, ОСОБА_7 належав інший будинок, ніж той, що придбала його мати у ОСОБА_8 та на який на підставі рішення виконкому Хомутецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області від 26.09.2012 року № 102 було видано свідоцтво про право власності. На думку заявника, спірне нерухоме майно, а саме житловий будинок та господарські споруди, які знаходяться в АДРЕСА_1 , на законних підставах перебувало у власності його матері ОСОБА_5 на момент смерті ОСОБА_6 , тому стверджувати, що оскаржуване рішення виконкому порушило права спадкоємиці ОСОБА_6 позивачки ОСОБА_4 , на думку заявника, підстави відсутні. Також заявник вказав, що оскільки на момент розгляду справи судом першої інстанції він про існування зазначеного договору купівлі-продажу не знав та не міг його надати суду як доказ, а архівні довідки отримав вже після розгляду справи судом, вважає, що ця обставина є нововиявленою, оскільки істотним чином впливає на з`ясовані судом факти та судове рішення у справі. Також вважає, що строк подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ним пропущено не було, оскільки рішення у справі № 275/891/21 за позовом ОСОБА_4 до нього про визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування та витребування майна з незаконного володіння він на момент подачі вказаної заяви не отримав.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 06 травня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що як вказано в оскаржуваній ухвалі , що номери особових рахунків у погосподарських книгах не співпадають, проте особові рахунки можуть мінятися, але прізвища власників домогосподарства не змінюються, площа та рік побудови домогосподарства також не змінилися. Вказує, що його мати ОСОБА_5 набула право власності на будинок в АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 15.10.2002 року.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2021 року в цивільній справі № 275/1042/20 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до Брусилівської селищної ради Житомирської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання рішення протиправним та його скасування, та було визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Хомутецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області № 102 від 26.09.2012 року «Про розгляд заяв громадян про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна», яким ОСОБА_11 вирішено видати свідоцтво про право власності на житловий будинок та господарські споруди, які знаходяться в АДРЕСА_1 та на підставі якого ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності на вищевказаний житловий будинок.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_12 відхилено, а рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21.09.2021 касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_13 залишено без задоволення, а рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року залишено без змін.

27 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернуся до суду із заявою про перегляд рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.04.2021 за нововиявленими обставинами. Як нововиявлені обставини ОСОБА_1 зазначає наявний договір купівлі-продажу спірного будинку, укладений 15.10.2002 року між його матір`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Крім того зазначає, що він звернуся до архіву Брусилівської селищної ради, де отримав довідки з погосподарських книг Хомутецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області за різні роки, при цьому в погосподарській книзі № 8 за 1991-1995 роки членами домогосподарства з особовим рахунком № НОМЕР_1 рахуються ОСОБА_9 , 1924 р.н, - голова сім`ї та ОСОБА_10 , 1924 р.н., його дружина, що спростовує відомості, які містяться у довідках № 104 від 10.08.1993 та № 104 від 12.03.1998 , виданих виконавчим комітетом Хомутецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області, на підставі яких суд виніс оспорюване рішення та згідно яких за ОСОБА_7 , згідно запису погосподарської книги № 8, особовий рахунок № НОМЕР_1 , числиться житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та розташований на землі, належній сільській раді. Вказує, що насправді, ОСОБА_7 належав інший будинок, ніж той, що придбала його мати у ОСОБА_8 та на який на підставі рішення виконкому Хомутецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області від 26.09.2012 року № 102 було видано свідоцтво про право власності. Спірне нерухоме майно, а саме житловий будинок та господарські споруди, які знаходяться в АДРЕСА_1 , на законних підставах перебувало у власності його матері ОСОБА_5 на момент смерті ОСОБА_6 , тому стверджувати, що оскаржуване рішення виконкому порушило права спадкоємиці ОСОБА_6 , позивачки ОСОБА_4 , на думку заявника, підстави відсутні.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов висновку, що наданий ОСОБА_1 договір купівлі-продажу спірного будинку, укладений 15.10.2002 року між його матір`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , сам пособі за відсутності інших доказів не підтверджує факт вибуття зазначеного спірного будинку з володіння ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а тому не впливає на висновки суду щодо незаконності рішення виконкому, яким ОСОБА_5 було вирішено видати свідоцтво про право власності на спірне нерухоме майно, та не може вважатись нововиявленою обставиною в розумінні ст. 423 ЦПК України. Архівні довідки, подані заявником, також не можуть вважатись згідно ст. 423 ЦПК України нововиявленою обставиною, оскільки відомості з погосподарських книг, що містяться у зазначених довідках, могли бути отримані заявником в ході розгляду справи судом першої інстанції, їх вчасне неподання є наслідком неналежного виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків, передбачених ст. 12 ЦПК України. Крім того, ОСОБА_1 із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, про які йому стало відомо, як вбачається з дати отримання ним архівних довідок, ще у 2022 році, звернувся до суду лише 27.12.2023, тому ним було пропущено встановлений законом строк для подання такої заяви. Неотримання ним судового рішення у іншій справі № 275/891/21 не є підставою для поновлення такого строку.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частина друга статті 423 ЦПК України).

Нововиявленими обставинами є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права і обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи могли ці обставини спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.

Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 посилається як на нововиявлену обставину на договір купівлі-продажу від 15.10.2002 та архівні довідки КУ «Трудовий архів Брусилівської селищної ради» Житомирської області №10, №17 від 17.01.2002 та №204 від 24.10.2022 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2021 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що викладені ОСОБА_1 у заяві обставини не є нововиявленими в розумінні п.1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, а є наслідком неналежного виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків, передбачених ст. 12 ЦПК України, а тому і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення.

Разом з тим, з мотивувальної частини ухвали слід виключити посилання суду першої інстанції на пропуск ОСОБА_1 строку для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки за правилами ч.2 ст.126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, а не розглядаються по суті вимог.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 06 травня 2024 року змінити, виключити з мотивувальної частини посилання на пропуск ОСОБА_1 строку для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 28 червня 2024 року.

Головуючий

Судді