Справа № 203/691/24
Провадження № 2-ві/203/6/2024
У Х В А Л А

19.11.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: судді Смольнякова О.О.

при секретарі Муліній В.К.

представника відповідача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши заяву адвоката Бровка Олександра Олеговича, як представника відповідача ОСОБА_3 , про відвід судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієвої Фатіми Магомедівни від розгляду цивільної справи №203/691/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації.

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієвої Ф.М. перебуває цивільна справа №203/691/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації.

Представник ОСОБА_3 адвокат Бровко О.О. в своїй заяві про відвід зазначає, що суддя Ханієва Ф.М. не може брати участь у розгляді цивільної справи і підлягає відводу, оскільки, вважає, що суддя перешкоджає реалізувати свої процесуальні права, що з огляду на п.5 ч.1 статті 36 ЦПК України, що на його думку підтверджується тим, що довіритель ОСОБА_3 адвокат Бровко О.О. в його інтересах подав через електронний суд зустрічну позовну заяву, скориставшись своїм правом згідно статті 193 ЦПК України. 28 травня 2024 року суддя Ханієва Ф.М. винесла ухвалу, якою відмовила в прийнятті та об`єднанні в одне провадження з первісним позовом зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності та стягнення грошових коштів, в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності та стягнення грошових коштів, повернула позивачу за зустрічним позовом.

Ухвала судді Ханієвої Ф.М. винесена 28 травня 2024 року прийнята з порушенням строків написання повного тексту ухвали, та норм процесуального права, та неповним дослідження предмету спору, а також доказів на які посилається заявник у своєму зустрічному позові, а тому відмова у прийнятті зустрічної позовної заяви є необґрунтованою, з огляду чого, була подана апеляційна скарга.

В той же час довіритель ОСОБА_3 адвокат Бровко О.О. тривалий час очікували на повний текст ухвали судді першої інстанції по справі №203/691/24, так як суддею під час судового засідання по справі №203/691/24, яке пройшло 28.05.2024 року проголошено лише вступну та резолютивну частину.

Представник ОСОБА_3 адвокат Бровко О.О. розуміючи, що складання повного тексту ухвали займає певну кількість часу та можлива завантаженість судді, то адвокат Бровко О.О. вирішив очікувати на складання повного тексту Ухвали, та вже 11.06.2024 року через канцелярію Кіровського районного суду м. Дніпропетровська подав клопотання про видачу повного тексту ухвали суду.

Через місяць, 12 липня 2024 року адвокат Бровко О.О. отримав повний текст Ухвали проголошеної 28.05.2024 року по справі №203/691/24 на свою електронну адресу.

Після отримання повного тексту вказаної ухвали, адвокат Бровко О.О. звернувся до Дніпровського апеляційного суду зі скаргою на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2024 року, яка 23 вересня 2024 року скасована постановою Дніпровського апеляційного суду і справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник відповідача адвокат Бровко О.О. в суді заяву про відвід підтримав просив задовольнити з підстав викладених в заяві.

Представника позивача адвокат Трофімова Д.Ю. заперечував проти задоволення заяви про відвід, зазначивши що процесуальні рішення судді не є підставою для її відводу.

Дослідивши заяву заслухавши сторони по справі суд приходить до наступного.

Згідно з частинами першою, другою, третьою та сьомою ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

В провадженні судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська - Ханієвої Ф.М. перебуває цивільна справа №203/691/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації.

Судове засідання по справі призначене на 19.11.2024 року на 10 год. 00 хв.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11. 2024 року цивільну справу №203/691/24 разом із заявою про відвід судді, відповідно до ст. 40 ЦПК України, передано до канцелярії Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для вирішення питання про відвід судді іншим суддею, який не входить до цього, складу суду, визначеним у порядку, встановленому частиною першою першою статті 33 цього Кодексу.

15.11.2024 року до суду надійшла заява про відвід судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієвої Ф.М. від розгляду цивільної справи №203/691/24.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 листопада 2024 року о 16:04 год визначено суддю Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Смольнякова О.О.

Заяву про відвід призначено до розгляду на 19.11.2024 року на 10.00 годину.

Враховуючи наведене, заява про відвід судді розглядається судом у порядку та строк, що визначені законом.

Оцінюючи заяву адвоката Бровко О.О. про відвід судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієвої Ф.М. від розгляду цивільної справи №203/691/24, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

За змістом частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною другою статті 36 ЦПК України визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з частиною третьою статті 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах "Piersac vs Belgium, Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі "Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.

Таким чином, Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право сторони на подання заяви про відвід.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Важливо зазначити, що відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Як зазначено у рішенні Європейського суду по справі "Білуха проти України", стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Так, за змістом положень п. 2.3 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах.

Застосування Бангалорських принципів поведінки судді, зокрема положень щодо незалежності судових органів, об`єктивності, чесності та дотримання етичних норм, спонукає до того, що судді слід виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки з метою укріплення суспільної довіри до судових органів, що має першочергове значення для підтримки незалежності судових органів.

Разом з тим, заява про відвід судді не містить належних доводів та обгрунтувань, які б могли свідчити про вчинення головуючою суддею дій, що, в свою чергу, могли слугувати підставою для позбавлення її права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у даній справі.

Як слідує зі змісту заяви адвоката Бровко О.О. про відвід судді, остання обґрунтована існуванням обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді зокрема, через неприйняття до розгляду зустрічного позову та скасування апеляційною інстанцією зазначеного рішення..

При цьому, частиною четвертою статті 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Суд вважає, що обставини, на які посилається адвокат Бровко О.О. у заяві про відвід судді, не доводять наявності визначених процесуальним законом підстав, за яких суддя підлягає відводу.

У зв`язку із вищевикладеним, суд не вбачає підстав для задоволення заяви адвокат Бровко О.О. про відвід судді Ханієвої Ф.М.

Керуючись статтями 36, 40, 258 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву адвоката Бровка Олександра Олеговича, як представника відповідача ОСОБА_3 , про відвід судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієвої Фатіми Магомедівни від розгляду цивільної справи №203/691/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Смольняков