Провадження № 2/641/125/2024 Справа № 641/4712/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м.Харків

Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді- Чайка І.В.

за участю секретаря судових засідань Шумейко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м.Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 641/4712/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський завод зерноочисного обладнання» до ОСОБА_1 , Державної організації « Український Національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг,-

В С Т А Н О В И В :

22.06.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський завод зерноочисного обладнання» звернулося до Комінтернівського районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом в якому просить визнати недійсним повністю свідоцтво України № 271997 від 10.03.2020 року на знак для товарів і послуг , власником якого є ОСОБА_1 , зобов`язати Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» опублікувати повідомлення про визнання недійсним повністю свідоцтва України № 271997 від 10.03.2020 року на знак для товарів і послуг , власником якого є ОСОБА_1 у бюлетені «Промислова власність» , судові витрати покласти на ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ «Харківський завод зерноочисного обладнання» є юридичною особою приватного права, що проводить господарську діяльність за відповідними видами економічної діяльності, в тому числі здійснює розробку та впровадження нової власної техніки, а саме: зернових сепараторів, аеродинамічних сепараторів та іншого устаткування для сільського та лісового господарства. Також позивач здійснює проектування, реконструкцію, монтаж, виробництво та реалізацію машин для очищення зерна, очищувальне обладнання для зерна та інших сипучих матеріалів, у тому числі зернових сепараторів. Позивач у своїй діяльності використовує унікальні винаходи та корисні моделі, які захищені відповідними патентами України. Позивач використовує в якості логотипу та фірмого знаку «ХЗЗО», що є скороченою назвою Товариства. Вид діяльності позивача підпадає під класи Міжнародної класифікації товарів і послуг 70,35,42. За для реалізації своєї продукції позивач приймає участь у спеціалізованих виставках, ярмарках та рекламує власну продукції в мережі інтернет та у профільних виданнях газет, де використовує свій фірмовий знак «ХЗЗО» . Крім цього, свою діяльність на території України позивач здійснює з 15.01.2015 року та має фірмові найменування : «ХЗЗО», « Харківський завод зерноочисного обладнання» та на російській мові «Харьковский завод зерноочистительного оборудования», які були визначені під час створення підприємства у редакції Статуту від 14.01.2015 року. Наприкінці 2020 року з відкритої електронної інформаційної довідкової системи «Зареєстровані в Україні знаки для товарів і послуг» Укрпатенту, позивачу стало відомо про реєстрацію знаку для товарів і послуг № 271997 від 10.03.2020 року за відповідачем ОСОБА_1 . Цей знак також має логотип «ХЗЗО». Реєстрацію знаку, який зареєстрована за ОСОБА_1 було проведено у 07,35,42 класах Міжнародної класифікації товарів і послуг. Датою подачі заявки про реєстрацію спірного знаку є 26.12.2017 року, а датою реєстрації цього знаку є 10.03.2020 року, про щ обуло опубліковано в офіційному бюлетені «Промислова власність» № 5 від 10.03.2020 року. Оспорюване свідоцтво на знак для товарів і послуг було видане Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, однак починаючи з 13.10.2020 року державну політику у сфері інтелектуальної власності здійснює Укрпатент. Позивач вказує, що знак який є предметом спору та належить ОСОБА_1 повністю копіює його комерційне найменування. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 був засновником та /або керівником різних юридичних осіб, однак жодна з цих юридичних осіб, не мала назви ,схожі на « ХЗЗО» чи « Харківський завод Зерноочисного обладнання». За зверненням позивача до експертних установ , були проведені декілька експертиз у сфері інтелектуальної власності , за висновками яких було встановлено факт порушення умов правової охорони під час реєстрації спірного знаку, що належить відповідачу, а також під час проведення експертиз було визначено спорідненість товарів і послуг за класами Міжнародної класифікації товарів і послуг за якими зареєстрований спірний знак , та схожість зображення цього знаку. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач вказує про порушення його прав, оскільки знак що оспорюється може ввести в оману щодо дійсного виробника товарів і послуг, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 23.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного проводжання та справу призначено у підготовче судове засідання.

20 липня 2021 року від представника відповідача Державної організації « Український Національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що відповідність знаку умовам правової охорони має розглядатися виходячи із дати подання відповідної заявки , датою подання заявки оскаржуваного свідоцтва є 26.12.2017 року . На дату подання заявки діяв Закон України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 09.04.2015 року . Заяву про реєстрацію знаку «ХЗЗО» було подано ТОВ «Харківагромаш» для товарів 7 класу та послуг 35 та 42 класів МКТП. В подальшому , на підставі заяви представника заявника від 13.01.2020 року про внесення змін в найменування заявника на підставі договору від 19.12.2019 року про передачу праві на товарний знак , Укрпатентом було викладено найменування і адреса заявника за заявою №m2017 29383 у коді 731 - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 . За цією заявою була проведена формальна та кваліфікаційна експертиза , згідно якої винесено висновок про відповідність знаку мовам надання правової охорони відносно усього переліку товарів та послуг. Після затвердження Мінекономіки набуло статусу Рішення про реєстрації знаку . Таким чином , при проведенні експертизи заявки №m2017 29383 Укрпатент не порушив жодної з вимог законодавства України .На час подання заявки 26.12.2017 року позивач не мав права на використання комерційного найменування , так як тільки 26.04.2018 року було укладено договір відчуження (передачі) цілісного майнового комплексу, а тому твердження позивача , що державна реєстрація оспорюваного знаку здійснена із порушенням умов правової охорони , є недостовірним. На думку представника відповідача , така обставина ,як введення в оману має бути доведена позивачем документально підтвердженими даними про факти введення в оману , що призвело до порушення його прав . Крім того , позивач не зазначає ,яке саме його право порушене та не надав доказів в обгрунтування виникнення у нього процесуального права на звернення до суду.

20 жовтня 2021 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що він є власником свідоцтва № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг «ХЗЗО» із датою реєстрації 10.03.2020 року (дата подання заявки 26.12.2017 року) . Свідоцтво отримано ним із дотриманням всіх правил , та за процедурою визначено законодавством України . Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб -підприємців та громадських формувань , дата держаної реєстрації позивача 26.04.2018 року , тобто після подання відповідачем заявки на реєстрації знаку на товари і послуги. На момент подання відповідачем заявки про реєстрацію знаку позивачем не було зареєстровано тотожного знаку., який би був схожий настільки , що їх можна сплутати з позначенням , для тих самих або споріднених з ними товарів та послуг .

10 листопада 2021 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник зазначив, що відповідач ОСОБА_1 жодним чином не спростовує позовні вимоги щодо наявності обґрунтованих підстав позивача вважати отримане свідоцтво таким , що не може одержати правову охорону відповідно до ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про охорону прав на знаки для товарів послуг» . Державною організацією « Український Національний офіс інтелектуальної власності » до суду не надано доказів та документів , що свідчили б про проведення кваліфікаційної експертизи та складання відповідних висновків, а наявний тільки висновок про відповідність заявки вимогам формальної експертизи. Жоден з відповідачів не надав оцінки та не спростував той факт , що станом на час подачі заявки на оспорюваний знак , юридична особа з повністю схожою назвою вже близько трьох років була зареєстрована та використовувала власне наймення у господарській діяльності.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 25 січня 2022 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду .

У зв`язку із введенням в Україні з 24.02.2022 року воєнного стану та проведенням бойових дій на території Харківської області розгляд справи у судовому засіданні не відбувся.

На виконання розпорядження голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» справу 21.04.2022 року передано до Ленінського районного суду м. Полтави.

Однак цивільна справа до провадження Ленінського районного суду м. Полтави не приймалась, що зафіксовано актом від 21.04.2022 року № 1/22.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 17.11.2022 року №е 65 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області»; 23.11.2022 року відновлено територіальну підсудність Комінтернівського районного суду м. Харкова.

12.12.2022 року справу повернуто з Ленінського районного суду м. Полтави до Комінтернівського районного суду м. Харкова та передано для подальшого розгляду судді Чайка І.В. 20.12.2022 року.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2022 року справу призначено до розгляду.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2023 року у справі замінено відповідача Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності», належним відповідачем Державна організація «Український Національний офіс інтелектуальної власності та інновацій».

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» та розгляд справи призначено в режимі відеоконференції.

05 травня 2023 року представником відповідача ДО «Український Національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» подано відзив на позовну заяву ,який за змістом відповідає відзиву від 20.07.2021 року.

13 червня 2024 року ухвалою суду клопотання представника відповідача Державна організація «Український Національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про проведення судових засідань в режимі відеоконференції задоволено.

В судовому засіданні представник позивача- адвокат Гур`єв А.А. в режимі відконференції підтримав доводи, що викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити, зазначив що, позивач є юридичною особою , займається підприємницькою відповідальністю з 2015 року .У 2020 році позивач дізнався про реєстрацію товарного знаку № 271997, у свою чергу відповідач ОСОБА_1 не був посадовою особою «Харківського заводу зерноочисного обладнання» . Товарний знак позивача зареєстровано не було , звернення позивача до Укрпатенту немає ,позивач використовує знак, як фірмове найменування.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти позову, вважає вимоги позову безпідставними та необгрунтованими вказуючи на те, що ОСОБА_1 особисто використовував торгівельний знак. У 2017 році при реєстрації знаку він не знав про ТОВ «Харківський завод зерноочисного обладнання» з подібною назвою . Після подачі заявки, сплати державного мита , проведення експертизи він отримав спірне свідоцтво. Зловмисного наміру мав.

Представник відповідача Державної організації « Український Національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечувала проти позову, вказуючи на те,що реєстрації спірного товарного знаку за відповідачем ОСОБА_1 була здійснена з дотриманням всіх правил та за процедурою, відповідно до діючого законодавства, в редакції чинній на час реєстрації знаку. Факт ведення в оману позивача не доведений , так як висновки експертизи не містить цих висновків.

У додаткових поясненнях представник позивача адвокат Гур`єв А.А. зазначив, з 2015 року з назвою Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський завод зерноочисного обладнання» здійснювало діяльність з 2015 року . Товарний знак не бу зареєстрований . Представниками відповідачів до суду не надані докази дійсності свідоцтва на знак та товар №271997.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Філатов П.А. в додаткових поясненнях зазначив, що відповідачем ОСОБА_1 виконані всі умови для отримання свідоцтва на знак для товарів і послуг . Діями відповідача не порушені права позивача, оскільки він не повинен перевіряти використання товарного знаку або назви , проведення експертизи ,всі ці дії проводить до «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», тому просив у разі задоволення позову застосувати ч. 9 ст. 141 ЦПК України.

В додаткових пояснення представник відповідача Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» адвокат Поліщук Н.В. в судовому засіданні зазначила, що на дату подачі заявки відповідачем ОСОБА_1 ТОВ «Харківський завод зерноочисного обладнання» не було засновано та не мало право на використання назви .Також представник зазначила, що товариство є функціональним правонаступником , а тому відсутні підстави стягнення з нього судових витрат.

Суд, заслухавши доводи учасників справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ,фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ТОВ «Харківський завод зерноочисного обладнання» було зареєстровано 14.01.2015 року , керівником Товариства зазначено - ОСОБА_2 . Основний вид економічної діяльності вказано : « 28.30 Виробництво машин і устаткування для сільського та лісового господарства».

Відповідно до Статуту ТОВ «Харківський завод зерноочисного обладнання» ,який зареєстрований 14.01.2015 року, вказане підприємство має назву на трьох мовах ,в тому числі українською мовою - ТОВ «Харківський завод зерноочисного обладнання», скорочена назва - ТОВ « ХЗЗО» та російською мовою - Общество с ограниченой ответственностью «Харьковский завод зерноочистительного оборудования», скорочена назва ООО «ХЗЗО» .

Згідно Статуту ТОВ «Харківський завод зерноочисного обладнання» у новій редакції від 26.04.2018 року , вказане підприємство також має назву на трьох мовах ,в тому числі українською мовою - ТОВ «Харківський завод зерноочисного обладнання», скорочена назва - ТОВ « ХЗЗО» та російською мовою - Общество с ограниченой ответственностью «Харьковский завод зерноочистительного оборудования» , скорочена назва ООО «ХЗЗО».

25.05.2021 року здійснена реєстрація щодо внесення відомостей про зміну керівника у ТОВ «Харківський завод зерноочисного обладнання» на ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ,фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Юридична адреса товариства : АДРЕСА_2 .

Згідно Інформації по об`єкту встановлено,що 10.03.2020 року здійснено реєстрацію знаку для товарів і послуг № 271997 за відповідачем ОСОБА_1 . Датою подачі заявки про реєстрацію спірного знаку вказано 26.12.2017 року, порядковий номер заявки m201729383. Індекси діяльницької класифікації встановлено: 7,35,42 класи. Відображення знаку має темний прямокутик на фоні якого здійснено відповідне біле зображення округлої форми та словесні позначення білого кольору ХЗЗО під якими також здійснений напис літерами у білому кольорі, однак у значно меншому розмірі на російській мові - ХАРЬКОВСКИЙ ЗАВОД ЗЕРНООЧИСТИТЕЛЬНОГО ОБОРУДОВАНИЯ. Вищевказані відомості були опубліковані в офіційному бюлетені «Промислова власність» № 5 від 10.03.2020 року.

З наданих в якості доказів договорів , заявках на участь у виставці, рахунок-фактура,накладна вбачається, що позивач здійснював підписи вказаних документів та використовував свою скорочену назву ТОВ «ХЗЗО» , а також російською мовою ООО «ХЗЗО».

Згідно договору відчуження ( передачі) цілісного майнового комплексу від 26.04.2018 року, укладено між продавцем ТОВ «Данапріс ІІ» та покупцем ТОВ « Харківський завод зерноочисного обладнання», згідно якого Продавець передав у власність Покупцю сукупність активів, що складає цілісний майновий комплекс з виробництва та подальшої реалізації машин , устаткування для сільського й лісового господарства, що складається з прав інтелектуальної власності та інших прав-права на використання ділової репутації , комерційного найменування, а Покупець прийняв його у порядку і на умовах визначених цим Договором. Крім цього, вказаним договором встановлено, що під комерційним найменуванням сторони договору розуміють наступні позначення:

українською «Харківський завод зерноочисного обладнання» (п.1.2.1 Договору);

російською «Харьковский завод зерноочистительного оборудования» (п.1.2.2 Договору);

скорочено «ХЗЗО» (п.1.2.3 Договору);

Крім цього, п.1.2.5 вказаного договору, зазначено логотип російською мовою, який є ідентичним знаку, який належить відповідачу ОСОБА_1 .

Також п.1.2.4 вказаного договору встановлено логотип Товариства на українській мові, який є схожим на логотип, що зазначений у п.1.2.5..

Згідно висновку експерта № G-003-ТТМ/20 у сфері інтелектуальної власності від 12.12.2020 року встановлено, що знак товарів та послуги за свідоцтвом України № 271997 є таким, що може ввести в оману споживачів щодо особи яка виробляє товари 07 класу та надає послуги 35,42 класів МКТП, для яких зареєстровано знак, а саме щодо ТОВ «Харківський завод зерноочисного обладнання», станом на дату подання заявки m201729383( 26.12.2017).

Згідно висновку експерта №002- СІВ/21 у сфері інтелектуальної власності від 26.03.2021 року встановлено, що знак товарів та послуги за свідоцтвом України № 271997 є таким, що може ввести в оману споживачів щодо особи яка виробляє товари 07 класу та надає послуги 35,42 класів МКТП, для яких зареєстровано знак, а саме щодо ТОВ «Харківський завод зерноочисного обладнання», станом на дату подання заявки m201729383( 26.12.2017).

Отже, враховуючи вищевказані обставини , станом на дату подання заявки на реєстрацію оскаржуваного свідоцтва, була чинна редакція Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» в редакції від 21.05.2015 №317-VIII (далі -Закон).

Згідно з пунктом 1 ст. 16 Закону права, що випливають із свідоцтва, діють від дати подання заявки. Таким чином, відповідність знака умовам правової охорони має розглядатися виходячи з дати подання відповідної заявки.

Відповідно до абзацу 5 п. 3 Постанови Верховної Ради України від 23.12.1993 №3771-ХІІ "Про введення в дію Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво України може бути визнано недійсним у разі невідповідності знака умовам його реєстрації, визначеним законодавством, що діяло на дату подання заявки.

Пунктом 3 статті 6 Закону «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» у редакції від 21.05.2015 року, що діяла на час подачі ОСОБА_1 заявки на реєстрацію знака для товарів та послуг (надалі - Закон) та в редакції від 11.12.2019 року, що діяла на час видачі оспорюваного свідоцтва, встановлено, що не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати з знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім`я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг.

У відповідності до пункту 4.3.2.4 Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Державного патентного відомства України від 28 липня 1995 р. N 116 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.08.1995 р. за № 276/812 (надалі - Правила) позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати з іншим позначенням, якщо воно асоціюється з ним в цілому, незважаючи на окрему різницю елементів.

Згідно з ч. 1 ст. 432 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.

Згідно із статтею 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво надає його власнику право використовувати торговельну марку та інші права, визначені цим законом. Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом, позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, та стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою.

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі:

а) невідповідності зареєстрованої торговельної марки умовам надання правової охорони;

б) наявності у свідоцтві елементів зображення торговельної марки та переліку товарів і послуг, яких не було у поданій заявці;

в) видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

2. При визнанні свідоцтва чи його частини недійсними НОІВ повідомляє про це у своєму Бюлетені.

3. Свідоцтво або його частина, визнані недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності з дати, наступної за датою подання заявки.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та те що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Користуючись правом, передбаченим наведеною нормою, до початку розгляду справи по суті, позивачем долучено висновки експертів за результатами проведених судових експертиз у сфері інтелектуальної власності складеного завідувачем лабораторії економічних досліджень та досліджень у сфері інтелектуальної власності Державного науково- дослідного експертного криміналістичного центру МВС України , яка є атестованим судовим експертом за спеціальністю 13.6 « Дослідження, пов`язані з комерційними (фірмовими) найменуваннями, торговельними марками (знаками для товарів і послуг), географічними зазначеннями»

Відповідно до їх змісту, судовими експертами зроблено висновки, що:

«знак товарів та послуги за свідоцтвом України № 271997 є таким, що може ввести в оману споживачів щодо особи яка виробляє товари 07 класу та надає послуги 35,42 класів МКТП, для яких зареєстровано знак, а саме щодо ТОВ «Харківський завод зерноочисного обладнання», станом на дату подання заявки m201729383( 26.12.2017)».

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

За змістом ч.1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Права інтелектуальної власності, зокрема на знаки для товарів і послуг, визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 469 ЦК України).

Оцінивши подані висновки експертиз в сукупності з іншими доказами у справі за правилами ст. 89 ЦПК України суд не знайшов обставин, які б давали підстави стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи. За таких обставин вони є належним та допустимим доказом у справі.

Доказів, які б свідчили про неповноту необґрунтованість висновків чи їх невідповідність вимогам Закону відповідачами не надано.

Також , представником Державної організації «Український Національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» до суду не надано висновок експертизи проведеної за заявкою ОСОБА_1 на отримання свідоцтва України про знак для товарів і послуг , згідно ст. 10 ЗУ «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

З урахуванням встановлених в ході розгляду справи обставин та враховуючи, що судом встановлено оспорюваний знак є таким, що може ввести в оману споживачів щодо особи яка виробляє товари 07 класу та надає послуги 35,42 класів МКТП, для яких зареєстровано знак, а саме щодо ТОВ «Харківський завод зерноочисного обладнання», позов в частині вимог про визнання свідоцтва недійсним підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача Державної організації «Український Національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести відомості про визнання недійсним повністю свідоцтва України № 271997 від 10.03.2020 р., опублікувати відомості про це у офіційному бюлетені «Промислова власність» суд враховує наступне.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» при визнанні свідоцтва чи його частини недійсними Установа повідомляє про це у своєму Бюлетені. Свідоцтво або його частина, визнані недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності з дати, наступної за датою подання заявки. Згідно ст. 1 наведеного Закону термін «Установа» вживається у значенні центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності.

Відповідно до п. 2.3 Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 10 січня 2002 року № 10, у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості, зокрема, щодо визнання свідоцтва недійсним повністю або частково (абз. 12 вказаного пункту).

Згідно з п. 2.4 Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг підставою для внесення відомостей до реєстру визначено, зокрема, рішення судових органів.

На підставі наведених положень закону, суд визнає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, позовну вимогу щодо зобов`язання Державної організаціїї «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести відомості про визнання недійсним повністю Свідоцтва України №271997 від 10.03.2020 року, опублікувати відомості про це у офіційному бюлетені «Промислова власність»

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів , зокрема, юридичних осіб.

Суд вважає, що звернення позивача до суду з позовом про визнання недійсним спірного знаку відповідає способу захисту, що передбачений нормами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

При цьому не підлягає задоволенню позов в частині вимог до ОСОБА_1 , оскільки в його діях не вбачається порушення прав позивача.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що в діях відповідача ОСОБА_1 не вбачається порушення прав позивача, суд вважає, що з Державної організації « Український Національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» підлягають стягненню на користь позивача судові витрати понесені ними під час розгляду справи, які складаються з суми сплаченого судового збору в розмірі 4540 грн. Інші понесені судові витрати позивачем не підтверджені.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський завод зерноочисного обладнання»- задовольнити .

Визнати недійсним повністю свідоцтво України № НОМЕР_1 від 10.03.2020 року на знак для товарів і послуг , власником якого є ОСОБА_1 .

Зобов`язати Державну організацію « Український Національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» опублікувати повідомлення про визнання недійсним повністю свідоцтво України № 271997 від 10.03.2020 року на знак для товарів і послуг , власником якого є ОСОБА_1 у бюлетені «Промислова власність».

Стягнути з Державної організації « Український Національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський завод зерноочисного обладнання» витрати пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн.00 коп.

В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський завод зерноочисного обладнання» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Сторони та учасники справи:

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський завод зерноочисного обладнання» , юридична адреса : м. Харків, вул. Фонвізіна, 18.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання : АДРЕСА_3 .

Відповідач Державна організація« Український Національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», , юридична адреса: м. Київ, вул. Дмитра Годзенка ,1 .

Повний текст судового рішення складено 28 червня 2024 .

Суддя: І. В. Чайка