Справа № 501/3296/24
Провадження № 2/202/4930/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Дребот І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Владимирова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на квартиру.

В обґрунтування позову зазначено, що 24.05.2002 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що діяла за згодою законного представника матері - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з трьох кімнат, загальною площею 65,70 кв.м, в тому числі житловою площею 39,30 кв.м. Згідно реєстраційного посвідчення Донецького БТІ, що квартира " АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2002 року, реєстраційний номер 1612, про що записано в реєстрову книгу № 31 за реєстровим № 5016 від 06.06.2002 року. Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , інвентарний номер 5956, реєстровий номер 5016, складеного 05.06.2002 року КП "БТІ м. Донецька", трикімнатна квартира АДРЕСА_3 знаходиться на п`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку. Квартира має загальну площу 65,70 кв.м, житлову - 39,30 кв.м та складається з трьох кімнат, з яких: 1-а кімната - 17.30 кв.м, 2-а кімната 10,40 кв.м, 3-а кімната - 11,60 кв.м, кухня - 8,60 кв.м, туалет - 1,00 кв.м, ванна кімната - 2,50 кв.м, коридор - 10,90 кв.м, вбудованої шафи - 1,20 кв.м. Квартира обладнана лоджією - 2,20 кв.м, висота приміщень 2,60 кв.м. 21.06.2024 року позивач звернулась до Державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області з заявою про реєстрацію прав власності на квартиру. Однак, 15.07.2024 року позивач отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 74109433. Підставою для прийняття такого рішення визначено те, що подані нею документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень до 01.01.2013 року. При цьому, державний реєстратор направляв запит до Авдіївської міської військової адміністрації щодо підтвердження права власності на квартиру. У відповіді на даний запит було повідомлено про неможливість отримати з БТІ інформацію про зареєстровані права на квартиру до 01.01.2013 року.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, м.Авдіївка, що відноситься до Авдіївської міської територіальної громади Донецької області, включено до тимчасово окупованої російською федерацією території України.

З урахуванням наведеного, позивач просила визнати за нею право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2024 року визначено суддю Дребот І.Я. для розгляду даної справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи проводити у її відсутність.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, через підсистему "Електронний суд" від 30.10.2024 надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

З`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 24.05.2002 року ОСОБА_1 набула у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно реєстраційного посвідчення Донецького БТІ, що квартира АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2002 року, реєстраційний номер 1612, про що записано в реєстрову книгу № 31 за реєстровим № 5016 від 06.06.2002 року

21.06.2024 року позивач звернулась до Державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області з заявою про реєстрацію прав власності на квартиру. Однак, 15.07.2024 року позивач отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 74109433. Підставою для прийняття такого рішення визначено те, що подані нею документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень до 01.01.2013 року.

Наведені обставини унеможливлюють зареєструвати право власності на вказаний житловий будинок в єдиній державній інформаційній системі з відомостями про право на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти/суб`єкти цих прав, затвердженій в Україні з 01.01.2013 року, у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З приписів статті 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником.

Стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з вищевикладеного, встановивши, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 24.05.2002 року, ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено її право власності на вказану квартиру.

Керуючись ст. ст.4,5,12,81,141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на квартиру -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з трьох кімнат, з яких: 1-а кімната - 17.30 кв.м, 2-а кімната 10,40 кв.м, 3-а кімната - 11,60 кв.м, кухня - 8,60 кв.м, туалет - 1,00 кв.м, ванна кімната - 2,50 кв.м, коридор - 10,90 кв.м, вбудованої шафи - 1,20 кв.м. Квартира обладнана лоджією - 2,20 кв.м, висота приміщень 2,60 кв.м.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Я. Дребот