Провадження № 22-ц/801/2524/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин С. В.
Доповідач :Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

19 листопада 2024 року м. Вінниця

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., одержавши апеляційну ОСОБА_1

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2024 року

у справі №127/16170/24

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

Не погодившись із судовим рішенням у зазначеній справі відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, не може бути прийнята до розгляду та, відповідно, не може бути вирішено питання про відкриття апеляційного провадження в справі з огляду на таке.

За загальним правилом статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржуване рішення ухвалене Вінницьким міським судом Вінницької області 25 вересня 2024 року, тоді як апеляційна скарга подана апеляційному суду засобами поштового зв`язку 06 листопада 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, визначеного ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку апелянт послався на єдину причину пропуску процесуального строку пов`язану із пошуком фахівця для надання правничої допомоги.

Разом з тим із зазначеними доводами погодитись не можна виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод (далі-Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього права можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії», заява №52854/99 п. 46 рішення).

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява №3236/03, п. 42 рішення).

Тому як строк, що передбачений законом для подання апеляційної скарги має дисциплінувати учасників процесу у розумінні реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків. Суди користуючись своїми дискреційними повноваженнями при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження в будь-якому випадку повинні обґрунтувати підстави за яких вони поновлюють такий строк. Безпідставне та необґрунтоване поновлення строку на апеляційне оскарження є порушенням прав інших учасників справи та порушенням одного із фундаментальних принципів res judicata, - принципу остаточності судового рішення. Такий висновок викладено у постанові Верховного суду від 28 листопада 2018 року у справі 757/9844/16-ц (касаційне провадження №61-16497св18) та постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 13 грудня 2020 року під час розгляду справи № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18).

Право на поновлення строку, в тому числі й на апеляційне оскарження, спрямоване на забезпечення реалізації права на «доступ до суду», запроваджене статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Проте це право не може бути необмеженим, оскільки в іншому випадку порушується принцип юридичної визначеності та сталості судових рішень.

Отже, при вирішенні питання про поважність причин, які зумовили порушення строку, необхідно виходити з того, наскільки зазначені заявником причини є об`єктивними та дійсно перешкоджали або значно ускладнювали дотримання передбаченого законом строку, адже поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальної дії.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Натомість апелянтом у якості поважної причини пропуску процесуального строку зазначено пошук фахівця в галузі права для надання професійної правничої допомоги.

Така причина не може вважатися поважною, як такою, що не є об`єктивною, а повністю залежить від поведінки відповідача та здійснювалася на його власний розсуд, враховуючи також, усі наявні можливості для звернення за правовою допомогою, у тому числі безоплатною, та кількість фахівців, що здійснюють адвокатську діяльність.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку апеляційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

Крім того, клопотання про поновлення процесуального строку не містить інформації щодо дати отримання заявником копії оскаржуваного рішення, що передбачено ст. 356 ЦПК України.

За наведених обставин та аналізуючи норми процесуального права, які регулюють вирішення питання про поновлення строку на право апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апелянтом пропущений процесуальний строк, передбачений на оскарження рішення місцевого суду, а наведені причини, які перешкодили йому у строк визначений законом подати апеляційну скаргу не є поважними, оскільки ним подана апеляційна скарга невчасно без об`єктивних на то причин.

Згідно частин 2 та 3 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких підстав апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без руху та пропонує заявнику надати клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення цього строку, разом з відповідними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2024 року залишити без руху.

Надати апелянту строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків. Роз`яснити, що протягом цього строку апелянт має право на подання заяви про поновлення пропущеного строку із зазначенням інших підстав для поновлення разом з відповідними доказами. У разі невиконання вимог ухвали або ж вказані підстави про поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник