Дата документу 09.10.2024 Справа № 336/7085/14-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1778/24 Головуючий у 1-й інстанції: Щаслива О.В.
Є.У.№ 336/7085/14ц Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Кухаря С.В.,

секретар: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Одеса), приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Цекєєва Ірина Олександрівна, про заміну сторони у виконавчому провадженні,

за апеляційними скаргами ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2024 року та від 16 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні з виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2019 про поворот виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно.

В заяві зазначала, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2016 частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення в натурі частки у праві спільної часткової власності та зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні власністю.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2017 рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2016 скасовано в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.06.2017 зупинено виконання рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2017 до закінчення касаційного провадження у справі.

Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 10.10.2018 скарга ОСОБА_2 задоволена та скасовано рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2017, справу направлена до Запорізького апеляційного суду на новий розгляд.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20.03.2019 апеляційна скарга ОСОБА_3 залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2019, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 01.04.2020, заяву ОСОБА_2 про поворот виконання судового рішення задоволено.

19.12.2019 Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 60909647 з примусового виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2019 про поворот виконання рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2017.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2020 змінено у виконавчому провадженні з виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2019 сторони виконавчого провадження їх правонаступниками, а саме: стягувача ОСОБА_2 її правонаступником ОСОБА_1 , боржника ОСОБА_3 її правонаступником ОСОБА_4 .

У відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі договору дарування від 27.01.2023, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за № 56, боржник ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 належну йому 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим в означений день право власності на зазначену частину будинку перейшло до нового власника ОСОБА_5 .

На підставі викладеного заявник просила суд про заміну боржника з ОСОБА_4 на правонаступника ОСОБА_5 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Змінено боржника ОСОБА_4 на правонаступника ОСОБА_5 у виконавчому провадженні № 60909647 від 10.12.2019 з примусового виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2019 про поворот виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 подали апеляційні скарги, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просили ухвалу суду від 16 квітня 2024 року скасувати та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

В апеляційних скаргах ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вказували, що вони не була повідомлені своєчасно та належним чином про день та час слухання справи, у зв`язку з чим були позбавлені права на захист. Окрім того, апелянти вважають, що суд дійшов до необґрунтованих висновків про наявність підстав для заміни боржника правонаступником, оскільки вони не вибула із виконавчого провадження, а вибули із майнових правовідносин. Скаржниця вважає, що в заяві про заміну сторони виконавчого провадження йдеться мова про фактичну заміну неналежного позивача у цивільній справі, що не передбачено чинним законодавством в даному випадку.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2024 року внесено виправлення в ухвалі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2024 року, та викладено другий абзац резолютивної частині в наступній редакції:

«Замінити божника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер обілкової картки платників податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на правонаступника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 у виконавчому провадженні № 60909647 від 19.12.2019 року з примусового виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2019 року про поворот виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно».

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду від 16 липня 2024 року ОСОБА_5 , ОСОБА_3 подали апеляційні скарги безпосередньо до апеляційного суду, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просили ухвалу суду скасувати, відмовити у виправленні описки.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , заперечення представника ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з огляду на такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).

Задовольняючи заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що заявник надав належні докази щодо наявності підстави для вчинення цієї процесуальної дії, якою є правонаступництво.

Проте з вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов`язковою.

Відповідно до ч.4, 5, 6 ст. 128 ЦПК України, судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

ЄСПЛ зауважив, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Публічний розгляд, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 8 ЦПК України).

З матеріалів справи видно, що заява про заміну сторони у виконавчому провадженні від ОСОБА_1 надійшла до суду першої інстанції 21.03.2024 (т.6 а.с.210).

25.03.2024 від ОСОБА_5 та ОСОБА_3 надійшли заперечення на вказану заяву у вигляді пояснень (т.6 а.а.221,222).

Згідно довідок про доставку СМС повідомлень ОСОБА_3 повідомлялась про розгляд заяви шляхом направлення СМС повідомлення на наданим ОСОБА_3 номером телефону (т.6 а.а.224).

Проте в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 надавала заяву про їх виклики до суду через СМС повідомлення.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що про неналежне повідомлення ОСОБА_5 , ОСОБА_3 в судове засідання призначене на 16 квітня 2024 року, оскільки відсутні відомості про направлення судових повісток.

Суд першої інстанції розглянув справу за відсутності заінтересованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , щодо яких були відсутні докази належного повідомлення про час та місце розгляду справи, розгляд справи не відкладався, причини неявки в судове засідання не з`ясував, чим порушив конституційне право вказаних осіб на участь у судовому розгляді, не забезпечив їй можливість надати суду докази та навести доводи, що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї з основних засад (принципів) цивільного судочинства відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства. Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

У ЦПК України законодавець встановив повноваження суду апеляційної інстанції скасовувати рішення суду першої інстанції з підстави неналежного повідомлення в суді першої інстанції особи, яка подала апеляційну скаргу. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України).

Постанова Верховного Суду від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21).

Зважаючи на те, що апелянти не6 були належним чином повідомлені про час і місце розгляди заяви оскаржувана ухвала про заміну сторони виконавчого провадженні, а відтак і ухвала про виправлення описки підлягають обов`язковому скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідної заяви.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2024 року та від 16 липня 2024 року у цій справі скасувати, справу розглядом повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2024 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: М.С. Гончар

С.В. Кухар