УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 346/2392/24

провадження № 61-10845ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 3 червня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської

області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жиколяк Мар`яни Василівни,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся зі скаргою до суду, в якій просив:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської

області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жиколяк М. В. щодо стягнення відрахувань з пенсії у виконавчому провадженні № НОМЕР_1;

- скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену 22 лютого 2024 року, та зобов`язати державного виконавця повернути безпідставно стягнені кошти.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області

від 16 травня 2024 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської

області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жиколяк М. В. щодо відрахувань з пенсії ОСОБА_2 на час воєнного стану у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Скасовано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену 22 лютого 2024 року

державним виконавцем Верховинського відділу державної виконавчої

служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного

міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жиколяк М. В. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

У задоволені скарги в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його

в апеляційному порядку.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 3 червня 2024 року

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Коломийського міськрайонного

суду Івано-Франківської області від 16 травня 2024 року визнано неподаною та повернено заявнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що апеляційна скарга, подана ОСОБА_1 , не підписана, тому вона підлягає поверненню особі, яка її подала, відповідно до вимог статті 357 Цивільного процесуального кодексу України

(далі - ЦПК) України.

1 липня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 3 червня 2024 року та передати справу на новий розгляд.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене

у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі вказується обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що подавала до апеляційного суду підписану апеляційну скаргу на ухвалу Коломийського міськрайонного суду

Івано-Франківської області від 16 травня 2024 року, однак у суді апеляційної інстанції підроблено останню сторінку апеляційної скарги, де відсутній підпис заявника; водночас зазначає, що подала належно оформлену апеляційну скаргу, зокрема підписану та скріплену за допомогою степлера.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За приписами частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Згідно з частиною третьою статті 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Кожна особа, яка подає, зокрема, апеляційну скаргу, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з додержанням чи недодержанням нею вимог процесуального законодавства щодо подання апеляційної скарги.

Суд касаційної інстанції зауважує, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог статті 356 ЦК України, про що також зазначено в оскаржуваній ухвалі Івано-Франківського апеляційного суду від 3 червня 2024 року зазначено.

Суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу про повернення апеляційної

скарги ОСОБА_1 виходив з того, що заявник в порушення частини третьої

статті 356 ЦПК України подала до суду непідписану апеляційну скаргу.

Відповідно до пункту 84 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 930/191/23 (провадження № 14-72цс24) апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи (частина третя статті 356 ЦПК України). Належним виконанням вимог процесуального закону щодо підписання письмового документа є здійснення особою підпису після викладення основного тексту цього документа чи відомостей про додатки до нього (у разі їх наявності).

Зі змісту оскаржуваної ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 3 червня 2024 року вбачається, що касаційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою

і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Суд касаційної інстанції зазначає, що заявником не надані докази (висновки експертів або судові рішення, які набрали законної сили) на підтвердження факту підробки апеляційної скарги ОСОБА_1 .Суд не наділений повноваженнями встановлювати факт підроблення заяв, скарг чи інших документів, і для встановлення такого факту потрібне дослідження на основі спеціальних знань

у іншій галузі, ніж право. Доводи заявника є лише припущенням, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують висновків апеляційного суду.

Доданий заявником до касаційної скарги оригінал апеляційної скарги з відміткою суду апеляційної інстанції про її реєстрацію не містить підпису ОСОБА_1 ні після викладення основного тексту апеляційної скарги, ні після відомостей про додатки до апеляційної скарги.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 3 червня 2024 року є необґрунтованою, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність оскаржуваного судового рішення.

Порушення норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставини, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив. Правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення

Оскільки оскаржуване судове рішення є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм процесуального права й підстави для його скасування відсутні, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 3 червня 2024 року суд відмовляє.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 3 червня

2024 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Верховинського відділу державної виконавчої служби

у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жиколяк Мар`яни Василівни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська