Провадження № 2/161/3738/24
У Х В А Л А

15 листопада 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді Присяжнюк Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі №161/13071/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Кухлевської Мирослави Валеріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Банк інвестицій та заощаджень» про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності,

В С Т А Н О В И В :

13 листопада 2024 року на адресу суду надійшла вказана заява.

Заява мотивована тим, що позивач звернулася до суду із позовом про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності.

Основним мотивом даного позову є нечинне, на думку позивача, проведення реєстрації права власності на спортивно-оздоровчий комплекс за ОСОБА_3 в силу скасування заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2020 року у справі №161/19820/19, яким визнано за ОСОБА_3 право власності на спортивно-оздоровчий комплекс, що знаходиться по АДРЕСА_1 .Постановою Волинського апеляційного суду від 28 січня 2021 року заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2020 року в даній справі скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в позові ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав власності на нерухоме майно ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

Відповідно до предмету заявленого позову позивач просить скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевської Мирослави Валеріївни від 20 березня 2020 року, індексний номер: 51770530, щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на спортивно-оздоровчий комплекс, загальною площею 197,2 кв.м., реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачу стало відомо, що майно, яке слугує предметом позову, а саме: спортивно-оздоровчий комплекс виставлено на продаж.

На думку позивача, на момент розгляду справи існує очевидний ризик відчуження майна, на користь третіх осіб, у зв`язку з чим позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спортивно-оздоровчий комплекс, загальною площею 197,2 кв.м., реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 .

З матеріалів справи слідує, що дійсно спортивно-оздоровчий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виставлено на продаж.

Суд погоджується з доводами позивача, що невжиття заходів забезпечення позову, які ним запропоновані, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення пропущених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернулася до суду.

У зв`язку з викладеним, позивач просить накласти арешт на вказаний спортивно-оздоровчий комплекс.

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що вона підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 1-3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплатівідповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; інше.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Так, суд вважає, що викладені обставини, враховуючи положення ст. 151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

Так, відповідач, може розпорядитися ним, зокрема відчужити його іншим особам до вирішення справи по суті, що у подальшому може утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Тому суд вважає у даному випадку допустимими заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спортивно-оздоровчий комплекс.

Одночасно частинами першою, другою та третьою статті 154 ЦПК України визначено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

На переконання суду, враховуючи предмет даного спору, суттєвість вжитих судом заходів забезпечення позову, які можуть становити тимчасове втручання у право особи на вільне розпорядження своїм майном, у даному випадку доцільним є застосування заходів зустрічного забезпечення позову для унеможливлення зловживання заявником своїми процесуальними правами, а також для забезпечення відшкодування можливих збитків відповідачам, які пов`язані із вжиттям заходів забезпечення позову.

Частиною четвертою статті 155 ЦПК України визначено, що зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Оскільки у своїй заяві позивач не навів будь-яких пропозицій стосовно зустрічного забезпечення, зокрема не вказав про конкретний спосіб забезпечення, або про розмір грошових коштів, які позивач готовий внести на депозитний рахунок суду, суд визначає вид та розмір такого забезпечення самостійно.

На переконання суду достатньою та помірною для позивача сумою в рахунок зустрічного забезпечення позову буде сума у розмірі 25 000,00 грн., яка зможе забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача внаслідок забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 153, 154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заявупро забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спортивно-оздоровчий комплекс, загальною площею 197,2 кв.м., реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 .

Застосувати заходи зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня постановлення даної ухвали внести на депозитний рахунок суду (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26276277, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002504, призначення платежу «Зустрічне забезпечення позову ОСОБА_1 , Луцький міськрайонний суд Волинської області, справа №161/13071/24») грошову суму у розмірі 25 000,00 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень), та надати суду оригінал відповідного платіжного документу.

Роз`яснити ОСОБА_1 що:

1) особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення;

2) якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Ця ухвала є виконавчим документом в частині вжиття заходів забезпечення позову.

Стягувачем за даним виконавчим документом є ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржником за даним виконавчим документом є ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки та обчислюється із наступного дня після її прийняття.

Примірник ухвали направити у Відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 27А) для негайного виконання.

Копію ухвали направити (вручити) учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк