Справа № 446/835/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:

головуючого - судді Костюк У. І.

секретаря судових засідань: Новосад І.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Новояричівської селищної ради Львівської області про визнання права власності на майно,-

в с т а н о в и в :

представник позивачів адвокат Білик Р.О. подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Новояричівської селищної ради Львівської області про визнання права власності на майно, в якій просить суд визнати за позивачками право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 у відповідних частках.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, членами якого в тому числі і були позивачі. Розподіл часток майна вищезазначеного колгоспного двору між його співвласниками не проводилось, а тому державна реєстрація прав власності даних часток у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за вищезазначеними особами до 31.12.2013 не проводилась. У зв`язку із припиненням існування колгоспного двору просять визнати за ними право власності на належні їм частки у вказаному домоволодінні. В частині визнання права власності в порядку спадкування, позивачі посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня матір ОСОБА_4 , після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 3/10 частку у вищезазначеному майні колгоспного двору. Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем спадкового майна за заповітом та вважаюся такою, що після смерті матері прийняла все належне їй на день смерті майно у тому числі належну безпосередньо матері 3/10 частку у колгоспному двору, тому до неї перейшло спадкове майно. Однак через відсутність правовстановлюючих документів на майно колгоспного двору, вона не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, а тому звернулись до суду.

За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 01.05.2024, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І..

Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08.05.2024 провадження у справі відкрито, визначено що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 30.05.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, представником позивачів адвокатом Білик Р.О. подана заява, в якій просила суд розгляд справи здійснювати без участі сторони.

Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду представником Новояричівської селищної ради Львівської області подана заява, в якій просить розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 11.07.1973 Ременівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі про батьків ОСОБА_6 зазначений як батько, ОСОБА_4 зазначена як мати /а.с. 37/.

Разом з тим, 20.10.1995 ОСОБА_7 уклав шлюб з ОСОБА_5 , після чого остання змінила своє дошлюбне прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 10.12.1997 Ременівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області /а.с. 38/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 07.11.1971 Ременівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області, ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі про батьків ОСОБА_6 зазначений як батько, ОСОБА_4 зазначена як мати /а.с. 39/.

08.05.1999 ОСОБА_11 уклав шлюб з ОСОБА_10 , після чого остання змінила своє дошлюбне прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_12 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 виданого 08.05.1999 Запитівською селищною радою Кам`янка-Бузького району Львівської області /а.с. 42/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 27.05.1985 ОСОБА_13 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі про батьків ОСОБА_6 зазначений як батько, ОСОБА_4 зазначена як мати /а.с. 45/.

18.10.2008 ОСОБА_14 уклав шлюб з ОСОБА_13 , після чого остання змінила своє дошлюбне прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_15 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 виданого 18.10.2008 Запитівською селищною радою Кам`янка-Бузького району Львівської області /а.с. 41/.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на 1990р. відносилось до типу колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_6 /а.с.48/.

Разом з тим згідно витягу з по господарських книг Запитівської селищної ради за 1986-1990 роки в яких згідно з записом АДРЕСА_2 рахувалось господарство ОСОБА_6 та в даному господарстві станом на 01.07.1990 проживали і були прописані голова двору - ОСОБА_6 , дружина - ОСОБА_4 , дочка - ОСОБА_5 , дочка - ОСОБА_10 та дочка - ОСОБА_13 / а.с. 36/.

Згідно копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_7 виданого 20.08.2001 Запитівською селищною радою, ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_6 /а.с.40/.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина до складу якого входить 1/5 частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями померлого ОСОБА_6 в рівних частинах були його дружина ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_13 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, серія НОМЕР_8 виданого 20.03.2002 в. о. державного нотаріуса Кам`янка - Бузької державної нотаріальної контори, ОСОБА_16 /а.с. 49-/.

Разом з тим згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 виданого 19.07.2022 Новояричівською селищною радою Львівського району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 /а.с. 44/.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 3/10 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 склала заповіт згідно якого усе майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 /а.с.46-47/.

Відповідно до Довідки №141 виданої 16.02.2024 Новояричівською селищною радою, ОСОБА_4 до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 . Разом з нею до дня смерті проживали та були зареєстровані дочка - ОСОБА_1 , дочка - ОСОБА_3 , зять - ОСОБА_7 , внучка - ОСОБА_17 , внук - ОСОБА_18 /а.с. а.с.34/.

Позивачка, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області, ОСОБА_19 було заведено спадкову справу, проте у видачі Свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке являється майном колгоспного двору, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №10/02-32 від 19.01.2024 /а.с. а.с.33/.

Зокрема, позивачі, звертаючись до суду з даним позовом просять визнати за ними право власності на майно колишнього колгоспного двору, яку не можуть оформити, в зв`язку з відсутністю рішення сільської ради про визначення часток в майні колгоспного двору.

Відтак, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо права власності, які регулюються положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року щодо колишнього колгоспного двору.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.6 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_6 та членами цього двору були ОСОБА_4 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які станом на 15.04.1991 проживали та були прописані там і були членами цього двору, мають право на частку в праві сумісної власності на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР та виходячи з встановленої ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР рівності часток усіх членів колгоспного двору, розмір часток позивачів становить по 1/5 кожного.

За правилами ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності у випадку відсутності у нього документа, який засвідчує його право власності.

Беручи до уваги наведені вище обставини справи та те, що позивачами на момент існування колгоспного двору не було оформлено право власності на належні їм частини в майні домоволодіння, а також те, що вони позбавленні в позасудовому порядку на оформлення таких прав, то суд дійшов висновку, що за позивачами ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 необхідно визнати право власності на частини у майні колишнього колгоспного двору, які визначені судом вище.

Разом з тим, вирішуючи позовну вимогу в частині визнання права власності в порядку спадкування після ОСОБА_4 суд встановив наступне.

Зокрема між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими та регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування згідно зі ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом.

Як зазначено у ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті.

Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З встановлених судом обставин справи беззаперечно встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 3/10 частина будинковолодіння в АДРЕСА_1 . Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем спадкового майна померлої ОСОБА_4 за заповітом, яка фактично прийняла спадщину, що підтверджується її проживанням за місцем відкриття спадщини та зверненням із заявою в нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак не оформила своїх спадкових прав, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом до майна покійної матері ОСОБА_4 та її належить майно, яке залишилося після її смерті, а саме право власності на 3/10 частини будинку АДРЕСА_1 .

Враховуючи вище наведене та той факт, що позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно у нотаріальному порядку, хоча таке майно належить їй в порядку спадкування, то суд дійшов до висновку, що таке право підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно у відповідній частині.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд ,-

вирішив :

позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Новояричівської селищної ради Львівської області про визнання права власності на майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

-1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору;

-3/10 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на:

-1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору;

Визнати за ОСОБА_3 право власності на:

- 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_11 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_12 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Новояричівська селищна рада Львівської області, юридична адреса: Україна, 80465, Львівська обл., Львівський р-н, смт Новий Яричів, пл. Єдності, буд. 22 фактична адреса: смт Новий Яричів, вул. Незалежності, 6., .

Повний текст судового рішення виготовлено 27.06.2024.

Суддя: Костюк У.І.