Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2024 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді Крегул М.М.,
за участю секретаря судового засідання Микуланинець О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача 1: Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», відповідача 2: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача 1: ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», відповідача 2: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 02.05.2023 року о 06 годині 50 хвилин, у м. Ужгород, по вул. Митна, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 виїхала на регульоване перехрестя з вул. Шевченка на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen BETTLE», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивачки. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.06.2023 року у справі № 308/8155/23 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і призначено їй адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільно-правова відповідальність водія легкового автомобіля марки Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі полісу серія АТ-3319437 від 08.12.2022 року. Страхувальником по полісу серія АТ-3319437 від 08.12.2022 року є громадянин ОСОБА_3 , якому також належить транспортний засіб марки Chevrolet Lacetti».
16.05.2023 року між позивачкою та ФОП ОСОБА_4 укладено договір № 09, яка надає послуги з проведення оцінки транспортних засобів для визначення матеріального збитку н дату ДТП.
01.06.2023 року позивач направила на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заяву в якій висловила свою позицію щодо непогодження з сумою страхового відшкодування визначеною ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та просила врахувати звіт незалежного експерта ФОП ОСОБА_4 № 4.3.2.3. від 24.05.2023 року про оцінку вартості збитку.
Проте, у відповідь на дану заяву ПАТ «НАСК «ОРАНТА» направило на адресу позивачки листа за № 09-02-17/4240 відповідно до якого повідомила, що сума страхового відшкодування вже виплачена з врахуванням коефіцієнту зносу у розмірі 52%.
Разом з тим, відповідно до звіту № 43.23 про оцінку розміру матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 24.05.2023 року, що складений ФОП ОСОБА_4 значення коефіцієнту фізичного знову встановлено на рівні 0,48 %, з врахуванням відмінного фізичного стану автомобіля та незначним його пробігом.
Позивачка передала пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль на ремонт до ТОВ «ФОРВАРД АВТОЦЕНТР», який здійснив ремонт автомобіля, про що свідчить акт виконаних робіт № Fo-K-002735 від 27.06.2023 року.
З метою отримання від заподіювана шкоди ОСОБА_2 франшизи у розмірі 2500,00 грн. позивачка звернулася до неї з такою вимогою шляхом надсилання повідомлення на телефонний номер відповідачки, проте, така вимога позивачки з боку відповідача залишилися фактично проігнорованою.
26.09.2023 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, таку не визнає, вважає її немотивованою, необґрунтованою і такою, що не доведена належними допустимими і достатніми доказами, а сума вказана як ціна позову є надуманою і такою, що не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП, що мала місце 02.05.2023 року.
Відповідач ОСОБА_2 вважає вірною вартість відновлювальних робіт за наслідками оцінки здійсненої ПАТ «HACK Оранта», яка здійснила розрахунок страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 року № 1961-ІV та положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮУ та Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24.07.2009 року.
Також відповідач зазначає про наявність у неї сумніву щодо укладеного договору № 9 від 16.05.2023 року між позивачкою та ФОП ОСОБА_4 , який не містить всіх необхідних реквізитів РНОКПП ФОП, назву документа на підставі якого діє ФОП, вид оподаткування ФОП, тощо. Те саме не вбачається в акті виконаних робіт.
З урахуванням наведеного у відзиві, відповідач ОСОБА_2 у відзиві просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з недоведеністю.
Не погоджуючись з позовними вимогами відповідач ПАТ НАСК «ОРАНТА» також подало до суду відзив на позовну заяву. Зокрема у відзиві зазначає, що погоджується з тим, що 02.05.2023 року відбулась вищевказана дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів позивача та відповідача ОСОБА_2 .. Представник страховика до місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу з`явився вчасно і зробив огляд автомобіля. Огляд пошкодженого транспортного засобу був проведений 03.05.2023 року.
При розрахунку розміру страхового відшкодування бралися до уваги результат проведеного огляду 03.05.2023 р. пошкодженого транспортного засобу Volkswagen BETTLE номерний знак НОМЕР_2 , а також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24.07.2009 р.
Під час врегулювання страхового випадку, Позивач долучила до матеріалів страхової справи рахунок № НОМЕР_3 СТО ТОВ «ФОРВАРД АВТОЦЕНТР» від 02.05.2023 року Відповідно до даного рахунку, матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу Volkswagen BETTLE номерний знак НОМЕР_2 внаслідок пошкодження при ДТП, склав 52 843,64 (вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 99 523,00 грн., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 52 843,64 грн.).
На підставі цього HACK ОРАНТА, було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 50 343,64 грн. (52 843,64 грн-2500,00 грн. франшиза).
Також відповідач не погоджується із сумою заявлених позивачем позовних вимог в частині стягнення страхового відшкодування, оскільки у звіті про оцінку матеріального збитку зазначено, що бампер автомобіля підлягає заміні, а згідно акту виконаних робіт бампер відремонтували
З урахуванням наведеного у відзиві, відповідач ПАТ НАСК «ОРАНТА» у відзиві просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Процесуальні рішення по справі.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак, від її представника адвоката Михайлківа Б. до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 02.05.2023 року між водіями ОСОБА_2 , яка керувала транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_4 та ОСОБА_5 - «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_5 , відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої були пошкоджені транспортні засобі та завдані матеріальні збитки.
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.06.2023 року справа № 308/8155/23, водія ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і призначено їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів автомобіля «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_4 була застрахована в ПАТ НАСК «ОРАНТА».
16.05.2023 року між позивачем ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 укладено договір № 9 від 16.05.2023 року, предметом якого є проведення оцінки транспортного засобу для визначення матеріальних збитків замовника на дату ДТП; проведення оцінки визначення ринкової вартості транспортного засобу; проведення оцінки визначення ринкової вартості залишків транспортного засобу рахунок коефіцієнту фізичного зносу; огляд транспортного засобу без визначення вартості прямого матеріального збитку; визначення розміру витрати товартої вартості транспортного засобу.
У зв`язку з цим, ОСОБА_5 звернулася до відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату страхового відшкодування з урахуванням звіту № 43.23 від 24.05.2024 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Частиною 1 ст.1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до статті 28 цього Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілому, це шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Положеннями статей 1, 6, 9 Закону передбачено, що потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що уразі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно з п.п. 2 п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.
Частиною 1 ст. 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Зокрема, обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 зазначено, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).
Згідно з ч.1 п. 1 ч. 2, 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Системний аналіз статті 22 ЦК України, частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню, є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.
Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка є страховим випадком і в якій був пошкоджений автомобіль, належний позивачу, сталась 02.05.2023 року з вини відповідача ОСОБА_2 , яка на момент цієї пригоди керувала автомобілем «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_4 , що був забезпечений згідно з договором страхування №АТ 3319437 від 08.12.2022 року.
Вина відповідача ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, яка сталась 02.05.2023 року підтверджується постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.06.2024 року справа № 308/8155/23 та не заперечується самим відповідачем.
Таким чином, позивач, як потерпіла, набула право отримати відшкодування шкоди, пов`язане з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування виник у ПАТ НАСК «ОРАНТА», яка застрахувала цивільну відповідальність, та у ОСОБА_2 , оскільки розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування. Отже позивач правомірно вимагає відшкодування саме вартості відновлювального ремонту без урахування зносу, а саме - різниця між вартістю відновлювального ремонту без урахування зносу та виплаченим відшкодуванням.
При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Загалом заявлені зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд бере до уваги вимоги статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.
В рішеннях у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).
В контексті вказаної практики суд вважає обґрунтування цього рішення достатнім.
Згідно з ч. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на наведене вище, враховуючи повне задоволення позовних вимог, та пропорційно заявлених позовних вимог до кожного відповідача, з відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений останньою при поданні позову до суду в розмірі 460,57 грн., з відповідача ОСОБА_2 - 613,02 грн.
Доказів понесення позивачем будь-яких інших судових витрат суду не надано.
Щодо стягнення витрат на складання звіту №43.23 від 24.05.2023 року в сумі 3500 грн. суд відзначає наступне.
Частиною 2 ст. 140 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
На думку суду, витрати на складання звіту №43.23 від 24.05.2023 року, який позивач надала на підтвердження розміру понесених матеріальних збитків, можна віднести до витрат, які пов`язані з вчиненням інших, необхідних для підготовки справи до розгляду.
На підтвердження розміру цих витрат до позову додано копію дублікат чека від 18.05.2023 року № TS210466 на суму 3500 грн.
Таким чином, з відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» на користь позивача, підлягають стягненню витрати на складання звіту №43.23 від 24.05.2023 рокув розмірі 3500 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354-355 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача 1: Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», відповідача 2: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 460,57 грн..
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , на користь ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 613,02 грн.
Рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач 1: Приватне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (, місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д, корпус Г).

Відповідач 2: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення суду складено та проголошено 29.04.2024 року о 16 год. 15 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул