Справа № 159/4406/24
Провадження № 2-о/159/211/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

присяжних Гавришука О.В., Жигаревич Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Конашук М.А.,

представниці заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковель цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 , про оголошення особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2024 року заявник ОСОБА_2 звернувся з заявою про оголошення особи померлою, посилаючись на те, що його батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27.05.2007 року пішов з місця проживання та не повернувся. Просив голосити померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представниця заявника заяву підтримала просила суд її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 до суду не явився причин неявки суду не повідомив.

Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Вислухавши пояснення представниці заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Обставини, з якими закон пов`язує оголошення фізичної особи померлою судом не встановлено у зв`язку з недоведеністю відсутності даних щодо місця перебування ОСОБА_4 , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (ч. 2 ст. 46 ЦК України).

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідомо.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Виняток встановлений у ч. 2 ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісті у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» надано роз`яснення, що судам необхідно відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Ковельської міської ради інформація про місце проживання та реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник та його представник стверджували що ОСОБА_4 з 2007 року на зв`язок із сином не виходить, ймовірне його місце смерті, є селище Александровка Панінського району, Воронезької області рф, де за інформацією родичів ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, до правоохоронних органів із заявою про оголошення в розшук безвісно відсутнього ОСОБА_4 , починаючи з 2007 року по 2024 рік, заявник не звертався, відомості про перетинання ОСОБА_4 державного кордону України також відсутні.

Згідно будинкової книги А № 03347 ОСОБА_4 знятий з реєстрації в будинку АДРЕСА_1 та відповідно не може бути належним та допустимим доказом при розгляді справи про оголошення особи померлою.

Покази свідка ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території рф, спростовуються даними свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2 , а саме, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було розірвано 30.06.2009 році, а не припинено в наслідок смерті чоловіка.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1)письмовими, речовими і електронними доказами;

2)висновками експертів

3)показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що суду не надані належні та допустимі докази відсутності даних про місце знаходження ОСОБА_4 з 2007 року, підстави для оголошення його померлим відсутні, тому суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 46 ЦК України, ст. ст. 57-59, 60, 61, 234-235, 246-249, 292, 294 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про оголошення особи померлою - відмовити повністю.

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Представник заявника: Кохан-Гнатюк Наталія Валеріївна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 907 від 24.04.2017, адреса: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: вул. Кармелюка, 4, м. Ковель, Волинська область, .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_4 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:А. В. ЧАЛИЙ

Присяжні: О.В.ГАВРИШУК

Н.М.ЖИГАРЕВИЧ