Провадження № 2/742/510/24
Єдиний унікальний № 742/866/24
РІШЕННЯ
13 листопада 2024 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Сороки Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивач адвокат Матвієнко Володимир Михайлович до Територіальної громади м. Прилуки в особі Виконавчого комітету Прилуцької міської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом,
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 . За життя його мати ОСОБА_3 не встигла скласти заповіт, і що саме він є єдиним спадкоємцем. По день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , його мати була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживала по АДРЕСА_1 . Однак, за час свого життя його мати не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначений житловий будинок. При зверненні до державного нотаріуса з метою прийняття спадкового майна та отримання свідоцтва на право про спадщину за законом, нотаріус відмовив у видачі свідоцтво на житловий будинок, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього та не проведенням державної реєстрації права власності. Тому, з метою захисту своїх спадкових прав позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але представник адвокат Матвієнко В.В. надав заяву в якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали.
Відповідач представник Територіальної громади м. Прилуки в особі Виконавчого комітету Прилуцької міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до паспортних даних ОСОБА_1 25 січня 1972 року, зареєстрований від 15 грудня 1992 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6).
Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20 лютого 1979 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. Прилуки (а.с.14).
Згідно з копією свідоцтва про смерть від 08 вересня 1995 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в селі Князе-Волконське, Хабаровський р-н, Хабаровський край, Росія (а.с.13).
Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з погосподарськими будівлями та спорудами, виданого КП Прилуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради, житловий будинок з прибудовою за адресою: АДРЕСА_1 , 1948 року побудови (а.с.15-18).
Із довідки КП Прилуцького МБТІ від 09.11.2023 № 1819 вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.19).
Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Домашенко Л.А. від 21.11.2023 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що відсутній правовстановлюючий документ, оскільки встановлено, що його мати ОСОБА_5 за життя не зареєструвала право власності на даний житловий будинок, і тому відсутні документи підтверджуючі реєстрацію права власності на житловий будинок (а.с.12).
Згідно з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №75982549 від 27.02.2024, у спадковому реєстрі відкрита спадкова справа за №69258286 стосовно ОСОБА_3 (а.с.32).
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом.
Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом положень ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього кодексу).
На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу).
Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі і на житловий будинок є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.
Якщо спадкодавець за життя не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.
Спір у справі виник внаслідок того, що нотаріус відмовив спадкоємцю оформити спадщину і видати правовстановлюючі документи на житловий будинок, оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала права власності на житловий будинок.
Згідно до вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що за своє життя спадкодавець ОСОБА_3 не оформила право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та правовстановлюючі документи про належність житлового будинку спадкодавцеві у справі відсутні. Довідка Комітету самоорганізації населення мікрорайону № 2 від 17.08.2023, в якій зазначається, що ОСОБА_3 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , але фактично проживала за адресою АДРЕСА_1 (факт проживання сусіди підтвердили) (а.с.19 зворот) суд не бере до уваги, оскільки це не є правовстановлюючим документом як доказ належності права власності на житловий будинок .
Ураховуючи вищезазначені правові норми, слід дійти висновку про те, що оскільки спадкодавець за своє життя не оформив право власності на житловий будинок, не набув такого права власності, що підлягає обов`язковій державній реєстрації, то спірне майно (житловий будинок) не може входити до складу спадщини, крім того, до суду не було надано жодних доказів, які підтверджували, право власності на житловий будинок спадкодавиці, а відтак відсутні правові підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування.
Таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не доведені належними і допустимими доказами, а тому позов задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,
У задоволенні позову ОСОБА_1 , представник позивач адвокат Матвієнко Володимир Михайлович до Територіальної громади м. Прилуки в особі Виконавчого комітету Прилуцької міської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Максим ЦИГАНКО