Провадження №: 2-н/336/880/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Савеленко О.А. розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу за спожиту воду і послуги водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

Представник Комунального підприємства «Водоканал» Сиваш О.О. звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу за спожиту воду і послуги водовідведення.

Розглянувши заяву із доданими документами, суддя дійшла висновку про те, що існують підстави для відмови у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Частиною третьою статті 163 ЦПК України визначено, що до заяви додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У заяві про видачу судового наказу зазначено, що в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .. Особовий рахунок оформлений на ОСОБА_3 ..

Однак, зазначені в заяві про видачу судового наказу обставини жодним чином не підтверджуються доданими матеріалами.

Між тим, з наданих заявником матеріалів вбачається, що до заяви про видачу судового наказу додано розрахунок заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, згідно з яким квартиронаймачем є ОСОБА_4 , кількість зареєстрованих осіб дев`ять, серед яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Згідно доданої до заяви довідки, квартиронаймачем за адресою: АДРЕСА_1 зазначено ОСОБА_4 ..

Тобто, з доданих до заяви матеріалів неможливо встановити, хто саме є споживачем послуг за зазначеною адресою, а отже вбачається спір про право.

Нормами ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Враховуючи вищевикладене, у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу за спожиту воду і послуги водовідведення необхідно відмовити..

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 165,167 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу за спожиту воду і послуги водовідведення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А. Савеленко