Провадження № 4-с/361/39/24
У Х В А Л А

08 листопада 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Бражник Н. М.

за участю секретаря: Охріменко Є. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Голосіївський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , на дії державного виконавця, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою.

Скаргу мотивував тим, що на виконанні у Голосіївському відділі Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі Голосіївський ВДВС у м. Києві) перебуває виконавче провадження № 73933117 з примусового виконання судового наказу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2023 року № 2-н/361/2344/23 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Головний державний виконавець Голосіївського ВДВС у м. Києві Куц О.В. постановою від 10 липня 2024 року, наклала арешт на кошти боржника у виконавчому провадженні № 73933117у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 35 122,49 грн, зокрема і на рахунок НОМЕР_1 , відкритий боржником у Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»), на який йому перераховується грошове забезпечення, як військовослужбовцю Збройних Сил України.

Враховуючи викладене вважає, що головний державний виконавець Голосіївського ВДВС у м. Києві Куц О.В. протиправно наклала арешт на банківський рахунок зі спеціальним режимом використання, чим порушені його права.

На підставі викладеного просив суд визнати незаконними дії головного державного виконавця Голосіївського ВДВС у м. Києві Куц О.В. щодо накладення постановою від 10 липня 2024 року арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні № 73933117, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 35 122,49 грн та зняти зазначений арешт.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2024 року скаргу залишено без руху на надано термін для усунення недоліків.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2024 року прийнято скаргу до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін про дату, час і місце розгляду справи. Розгляд справи неодноразово відкладався з різних підстав.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2024 року задоволено клопотання головного державного виконавця Голосіївського ВДВС у м. Києві Куц О.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Відтак, головний державний виконавець Голосіївського ВДВС у м. Києві Куц О.В. взяла участь у судовому засіданні 08 листопада 2024 року в режимі відеоконференції, просила суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , враховуючи, що нею вживались всі належні заходи для виконання судового рішення відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Так, постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 25 січня 2024 року у виконавчому провадженні № 73933117 вона засобами поштового зв`язку скеровувала до військової частини, однак поштове відправлення поверталось до ВДВС із відміткою «За закінченням терміну зберігання». Враховуючи, що станом на 01 липня 2024 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 34 753,49 грн, прийнята 10 липня 2024 року постанова про накладення арешту на кошти боржника.

Після звернення 11 липня 2024 року ОСОБА_1 до ВДВС із заявою про зняття арешту із рахунку НОМЕР_1 , на який йому зараховується грошове забезпечення, як військовослужбовцю Збройних Сил України, постановою від 23 липня 2024 року арешт із зазначеного рахунку був знятий.

04 листопада 2024 року за Вх. № 52291 ОСОБА_1 засовами поштового зв`язку направив до суду клопотання у якому повідомив, що не зможе бути присутнім у судовому засіданні, просить суд розглянути скаргу без його участі, вимоги скарги підтримує.

ОСОБА_2 належним чином повідомлена про розгляд справи, проте, будь-яких заяв, заперечень, повідомлень чи пояснень щодо розгляду скарги суду не направила.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Заслухавши пояснення головного державного виконавця Голосіївського ВДВС у м. Києві Куц О.В., всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду скарги суд встановив.

На примусовому виконанні у Голосіївському ВДВС у м. Києві перебуває виконавче провадження № 73933117 з примусового виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2023 року № 361/10193/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 57, 60, 63).

24 січня 2024 року державним виконавцем Голосіївського ВДВС у м. Києві Куц О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 25 січня 2024 року постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а. с.61 63).

Як вбачається із розрахунку, станом на 09 липня 2024 року заборгованість зі сплати аліментів згідно з виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2023 року № 361/10193/23 становить 34 753,49 грн (а. с. 47).

10 липня 2024 року головним державним виконавцем Голосіївського ВДВС у м. Києві Куц О.В. винесено постанову про арешт коштів боржника (а. с. 4).

Як вбачається із довідки Військової частини НОМЕР_2 від 10 липня 2024 року № 2198/1/1514 ОСОБА_1 , відповідно до зарплатного договору з АТ КБ «ПриватБанк», з січня до червня 2024 року отримував грошове забезпечення, як військовослужбовець, на картковий рахунок НОМЕР_3 (а. с. 5).

11 липня 2024 року ОСОБА_1 на ім`я начальника Голосіївського ВДВС у м. Києві подав заяву про зняття арешту з майна (грошових коштів), накладений постановою державного виконавця Голосіївського ВДВС у м. Києві Куц О.В. від 10 липня 2024 року, враховуючи, що арешт накладено, зокрема і на рахунок НОМЕР_1 , відкритий ним у АТ КБ «ПриватБанк» та на який йому перераховується грошове забезпечення, як військовослужбовцю Збройних Сил України (а. с. 29, 30).

Постановою головного державного виконавця Голосіївського ВДВС у м. Києві Куц О.В. від 23 липня 2024 року знято арешт із рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , який належить боржнику, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 (а. с. 49, 50).

09 серпня 2024 року за Вих. № 73933117 Голосіївський ВДВС у м. Києві надав відповідь на заяву ОСОБА_1 від 30 липня 2024 року про надання інформації (а. с. 33, 34).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону № 1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма визначає заробітну плату як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення у виконавчому провадженні, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату також визначається Законом № 1404-VIII та розділом Х «Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (далі Інструкція) відповідно до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина третя статті 68 Закону № 1404-VIII).

Велика палата Верховного Суду у постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 зазначила, що зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки відповідно до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 520/4794/20 (провадження № К/9901/18373/20) дійшов висновку що банк повинен повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунках боржника та повернути постанову про накладення арешту на грошові кошти, накладення арешту на які заборонено законом. Одночасно боржник, звертаючись до виконавця з заявою про неможливість накладення арешту на кошти на рахунку та/або про зняття арешту, повинен надати підтверджуючі документи.

Як вбачається із постанови про арешт коштів боржника від 10 липня 2024 року, головний державний виконавець Голосіївського ВДВС у м. Києві Куц О.В., зазначила, що арешт накладається на всі грошові кошти боржника, крім коштів, що мають спеціальний режим використання та накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (а. с. 4).

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 , повідомлявся державним виконавцем про відкриття виконавчого провадження, проте, із заявою про неможливість накладення арешту на кошти, які він отримує, як військовослужбовець не звертався.

Державний виконавець отримавши заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з його рахунку, на які він отримує грошове забезпечення, як військовослужбовець та документи, які підтверджують даний факт, постановою від 23 липня 2024 року зняла арешт із рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , який належить боржнику, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 (а. с. 29, 30, 49, 50).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку проте, що під час винесення постанови про накладення арешту коштів боржника від 10 липня 2024 року державний виконавець Голосіївського ВДВС у м. Києві Куц О.В. діяла в межах своїх повноважень, ОСОБА_1 не надано доказів неправомірності її дій, а тому у задоволенні його скарги слід відмовити.

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Голосіївський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , на дії державного виконавця.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 13 листопада 2024 року.

Суддя Н.М. Бражник