Номер провадження 2/754/2868/24
Справа №754/4116/24
РІШЕННЯ

Іменем України

18 червня 2024 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судового засідання Нагорної М.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11.10.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №4902813 про надання споживчого кредиту за допомогою Інформаційнотелекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна». Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020 року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 10 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку. У свою чергу відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. 18.04.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 18-04/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». У свою чергу відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, що станом на 14.03.2024 року заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 10 000,00 грн. - тіло кредит; 20 330,00 грн. - нараховані проценти, а всього - 30 330,00 грн.. На підставі вище зазначеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 30 330,00 грн., інфляційні витрати - 8 128, 44 грн., три відсотки річних - 1 832,26 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн..

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.03.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Відповідач позов не визнав у повному обсязі, зазначив суду, що він є матеріально забезпеченою людиною і не потребує укладення будь-яких кредитних договорів. Один раз він дійсно уклав такий договір, після пред`явлення вимоги про погашення, він все оплатив і тепер до нього звертаються шахраї і вимагають погашення кредитів, які він не отриммував, тому він просить суд у задоволенні позову відмовитим у повному обсязі, оскільки даний кредитний дорговір він не укладав і відсутні докази, що це зробив саме він.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.10.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №4902813 про надання споживчого кредиту за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача строком на 30 днів, до 10.11.2021. Процентна ставка в день становить 1,90%. Реальна річна процентна ставка, за стандартною ставкою становить - 24079,41% річних, знижена ставка - 3,71% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою - 15 700,00 грн., за зниженою ставкою 10 030,00 грн.. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього договору.

Пунктом 1.1. Договору визначено, що укладання цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку, передбаченим Законом України «Про електрону комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки входу до особистого кабінету.

Відповідно до п.1.5.1 Кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору.

Згідно із п. 5.4 Договору споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором.

Відповідно до п. 6.1 Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичність внесення, здійснюється згідно Графіку платежів.

09.11.2021 відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора у розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 30.00 грн..

У зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 09.12.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

Публічна пропозиція (оферта) у розумінні статей 641, 644 ЦК України визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, однак всі інші істотні умови які є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, зазначено в Індивідуальній частині договору про надання фінансового кредиту - Кредитному договорі.

18.04.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 18-04/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

Пунктом 1.1 Договір факторингу визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 18.04/23-Ф від 18.04.2023 року, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4902813 від 11.10.2021 року, у загальному розмірі 30 330,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - тіло кредит; 20 330,00 грн. - нараховані проценти.

Таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за кредитним договором № 4902813 від 11.10.2021 року у розмірі 30 330,00 грн..

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Так, відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1055 цього Кодексу встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно положень пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги).

Стаття 514 цього Кодексу визначає, щодо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач має заборгованість за договором № 4902813 від 11.10.2021 перед позивачем, що складає 10 000,00 грн. - тіло кредит; 20 330,00 грн. - нараховані проценти, а всього - 30 330,00 грн..

Таким чином вимоги позивача в частині стягнення суми позики в розмірі 30 330,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту 10 000, 00 грн. та нарахованих процентів за період кредитування у розмірі 20 330,00 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню судом.

Щодо заявлених вимог у частині стягнення заборгованості по інфляційних втрат - 8 128, 44 грн. та трьох відсотках річних - 1 832,26 за період кредитування, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Крім того, Верховний Суд у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 535/757/17, провадження № 61-30148св18, зроблено аналогічний висновок щодо ідентичних правовідносин (такого ж спору).

За розрахунком позивача інфляційні втрати в сумі 8 128, 44 грн. нараховані за період з березня 2022 року по лютий 2024 року та 3 % річних в сумі 1 832,26 грн. нараховані за період з 10.03.2022 по 14.03.2024, тобто 735 календарних дні. (30 330 грн.* 3) : 100 : 365*735 = 1 832,26 грн..

З наданим суду розрахунком інфляційних втрат та 3 % річних суд не погоджується з наступних підстав.

18.04.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 18-04/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

Тобто з 18.04.2023 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» має право вимоги до відповідача за кредитним договором № 4902813 від 11.10.2021 року.

А тому суд вважає за необхідне здійснити перерахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Інфляційні втрати від суми заборгованості по кредиту - 30 330,00 грн., а саме з 01.04.2023 ( з моменту переходу прав вимоги) по 01.03.2024 у розмірі 759, 88 грн..

Три відсотки річних (318 днів прострочення) від суми тіла кредиту - 10 000,00 грн.: 10 000 грн. x 3 % x 318 : 365 : 100 = 261,00 грн..

З урахуванням викладених обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 759,88 грн. та 3 % річних у розмірі 261,00 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження надання правової допомоги представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10 липня 2023 року, укладений між позивачем та адвокатом Столітнім М.М., звіт від 14.03.2024 про надання правової допомоги за вищезазначеним договором, підписаний адвокатом Столітнім М.М. та генеральним директором ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», в якому вартість, наданих адвокатом послуг складає 10 000,00 грн., а також платіжну інструкцію в національній валюті № 3979 від 14.03.2024.

Таким чином, оскільки при зверненні до суду позивачем було заявлено вимогу про стягнення витрат понесених на оплату правничої допомоги Адвоката в розмірі 10 000,00 грн., суд вважає за доцільне дану вимогу задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, на підставі оцінки викладених у позовній заяві аргументів, наданих позивачем доказів та вищенаведених положень закону суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна».

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки витрати понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 2 422,00 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 1050, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 1-18, 76- 81, 89, 141, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 30330,00 гривень, інфляційні втрати - 759,88 гривень, три відсотки річних - 261,00 гривень, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.

В задоволенні інших вимог позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дані позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (Код , місцезнаходження: м. Київ, Загородня, буд. 15, офіс 118/2).

Дані відповідача: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення суду виготовлено 24.06.2024.

Суддя: Т.А.Зотько