Справа № 719/670/24
Провадження № 2/724/805/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.,

за участі секретаря судового засідання: Уляницької Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

І. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

У листопаді 2024 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що 27.10.2023 року між відповідачем та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» був укладений договір про надання кредитних коштів у позику № , згідно якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 6 000 грн. Відповідач ознайомлений із ставкою відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису.

ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» умови кредиту виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит. Відповідач з свого боку не виконав умови кредитного договору.

Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створений та підписаний, згідно вимог чинного законодавства.

На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № від 27.10.2023 року у розмірі 63 587,40 грн., яка складається із 6000 грн., - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 57 587,40 грн. заборгованість за процентами.

При цьому звертає увагу суду, що нарахування процентів здійснюється щоденно протягом дії договору із розрахунку 360 днів у році, їх нарахування починається з дня надання кредиту. Нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення кредиту в повному обсязі.

Таким чином проценти нараховані за ставкою 2,99 % за 321 день користування позикою (6000х2,99%х321).

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 06.11.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу, які вона отримала 13.11.2024 року.

13.11.2024 р. надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач визнає позовні вимоги частково в розмірі 11382,00 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5382,00 грн. заборгвоаність за процентами. Звертає увагу суду, що строк позики (строк дії договору) становить 30 днів, тобто до 26.11.2023р., а тому позивач неправомірно нарахував проценти за користування кредитом поза межеми строку його дії. Таким чином за розрахунком відповідача проценти за користування кредитом за 30 днів (враховуючи процентну ставку 2,99) становлять 5382,00 грн.

19.11.2024 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де зазначає, що сторонами в договорі було погоджено, що після спливу строку вказаного в п.1.2. Договору (30 днів) умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,99 % перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакцінй процентна ставка в розмірі 2,99 % на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії Договору. Додатково наполягає, що нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення кредиту в повному обсязі.

Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача загальну суму боргу в розмірі 63587,40 грн.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Так, судом встановлено, що 27.10.2023 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 , укладено договір надання грошових коштів у позику № 199731023. Договір підписано шляхом накладання електронного цифрового підпису. Кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит, а останній зобов`язався повернути його та сплатити відсотки за користування ним (п.1.1. договору):

- сторони погодили суму кредиту 6 000 грн. (п.1.1);

- строк кредитування 30 днів з 27.10.2023р. (п.1.3.1);

- дата повернення позики 26.11.2023 р. (п.1.3.2.);

- процентна ставка - фіксована (п.1.1.3);

- дисконтна процентна ставка 0,99% (п.1.1.4);

- процентна ставка позаакційна 2,99 % на день (п.1.1.5);

- орієнтовний строк повернення позики на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково (п. 1.3);

- на період строку позики (30 днів) нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,99 % від суми позики за кожний день користування позикою (п.1.4);

- кредитні кошти надаються позичальнику на рахунок НОМЕР_1 (п.6).

Відповідно до п.1.5 Договору у випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2. Договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п. 1.2. цього Договору умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,99 % на день перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується Позаакційна (базова) процентна ставка в розмірі 2,99 % на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії Договору.

Згідно з пунктом 1.7 договору, позичальник зобов`язаний повернути товариству позику, нараховані проценти згідно умов договору не пізніше строку вказаного в пункті 1.2 та або пункті 1.3 договору.

До кредитного договору сторони погодили паспорт споживчого кредиту відповідно до якого сторони визначили суму кредиту 6 000 грн.; строк кредитування 30 днів; таблицю обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором.

Судом досліджено анкету клієнта, де зазначені паспортні дані відповідача, суму кредиту (6000,00 грн.), дату отримання кредиту (27.10.2023) та номер банківського рахунку.

Судом встановлено, що ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» 27.10.2023р. перерахувало кошти ОСОБА_1 , у розмірі 6 000 грн. на рахунок НОМЕР_1 , що не заперечує відповідач.

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Щодо укладення кредитного договору в електронному вигляді.

Як встановлено судом, 27.10.2023 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 , укладено договір надання грошових коштів у позику № в електронній формі, шляхом підписання такого за допомогою одноразового ідентифікатора.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже судом встановлено, що вказаний договір № було укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором для «Кредитного договору 5ob9rkl4w. Зазначені обставини відповідачем не заперечуються.

Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання за кредитним дговором виконав належним чином, зокрема надав відповідачу кредит в розмірі 6000,00 грн., однак остання в порушення вимог кредитного договору не повернула кредитні кошти у визначений строк до 26.11.2023р., що визнає відповідач у відзиві на позов.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу в розмірі 6000,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо нарахованих процентів.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Відповідно до положень п.1.2 та п.1.3 Договору надання грошових коштів у позику № від 27 жовтня 2023 року: строк позики (строк дії договору) становить 30 днів; орієнтовний строк повернення позики на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково, дата надання позики 27 жовтня 2023 року, дата повернення позики 26 листопада 2023 року.

Отже, за умовами договору сторони встановили строк кредитування до 26 листопада 2023 року, однак ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку по 13.09.2024 року.

Оскільки Договором надання грошових коштів у позику № від 27 жовтня 2023 року визначений строк його дії, який становить 30 днів, саме протягом даного строку позивач ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» мав право нараховувати відповідачу передбачені цим договором проценти.

Пунктом 1.4 договору визначено, що на період строку, визначеного п. 1.2 договору, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,99% (з урахуванням програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс», правил акції ТОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит») від суми позики за кожний день користування позикою. У межах строку позики, якщо відбулася пролонгація відповідно до п. 1.3 цього договору застосовується позаакційна (базова) процентна ставка визначена у п. 1.1.5 цього договору з першого дня дії договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті.

Пунктом 1.5 договору визначено, що у випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2 договору, з наступного дня після спливу строку, вказаного у п. 1.2 цього договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,99% на день (з урахуванням програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс», правил акції ТОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит») перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна(базова) процентна ставка у розмірі 2,99% на день від суми позики за кожен день користування позикою з першогодня дії договору.

Тобто даним пунктом сторони узгодили зміну процентної ставки, у випадку неповернення позики у строк, а не погодили нарахування процентів, понад строк встановлений договором.

З викладеного слідує, що оскільки протягом 30 днів (в межах строку дії Договору) позику неповернуто, то нарахування процентів здійснюється за процентною ставкою 2,99% на день від суми позики.

Враховуючи наведене, твердження позивача про необхідність нарахування процентів за користування позикою по день фактичного її повернення незалежно від закінчення строку дії договору не ґрунтуються на нормі закону.

Таким чином, виходячи із суми позики у розмірі 6 000,00 грн., узгодженої процентної ставки у розмірі 2,99% за день та строку кредитування (строку договору) тривалістю 30 днів, заборгованість відповідача за процентами на підставі Договору надання грошових коштів у позику № від 27 жовтня 2023 року становить: 6000,00 грн *2,99%*30 днів =5382,00 грн.

Безпідставними є посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022р. №910/17048/17 викладені у відповіді на відзив, оскільки нормами договору у цій справі був визначени зовсім інший період нарахування процентів за користування кредитом, та зазначені пункти договору (6.2) не регулюють дані правовідносини.

Суд відхиляє доводи позивача, викладені у позовній заяві та відповіді на позов, що проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Слід зазначити, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту після прострочення виконання грошового зобов`язання нараховуються проценти за порушення грошового зобов`язання у розмірі, визначеному законом або договором (частина друга статті 625 ЦК України).

Між тим, вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, а саме статтею 625 ЦК України позивач не пред`являв, як і не скористався своїм правом, визначеним п. 3.3. договору щодо нарахування неустойки (штраф та пеня).

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором надання грошових коштів у позику № від 27 жовтня 2023 року, в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» підлягають частковому задоволенню та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 11382,00 грн., з яких: 6000,00 грн. основна заборгованість; 5382,00 грн. заборгованість за процентами. В решті частині позову щодо стягнення процентів в розмірі 52205,40 грн. відмовити.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (17,9%).

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» (зареєстроване місце знаходження: вул. Болсуновська, буд. 8, поверх 9, м. Київ, ) заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № від 27.10.2023 року в розмірі 11 382 (одинадцять тисяч триста вісімдесят дві гривні), з яких: 6000,00 грн. (шість тися гривень) основний борг, 5 382,00 грн. (п`ять тисяч триста вісімдесят дві гривні) проценти за користування позикою.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» (зареєстроване місце знаходження: вул. Болсуновська, буд. 8, поверх 9, м. Київ, ) судовий збір у розмірі 433,61 грн. (чотириста тридцять три гривні 61 коп.).

В решті частині позову щодо стягнення заборгованості за процентами в розмірі 52205,40 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10 грудня 2024 року.

Суддя: Л. Л. ГУРАЛЬ