Справа № 939/953/24
РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2024 рокуселище Бородянка

Бородянський районний суд Київської області у складі головуючого судді Герасименко М.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 серпня 2021 року відповідач приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами та правилами і тарифами, які викладені на сайті банку, складає між нею і банком кредитний договір. Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, визначеному договором. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 27 березня 2024 року має заборгованість у розмірі 56 009,08 грн, яка складається із: 41 221,87 грн заборгованість за кредитом, 14 787,21 грн заборгованість по відсоткам. Просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 56 009,08 грн і понесені судові витрати.

За ухвалою суду від 23 квітня 2024 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

21 травня 2024 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що 22 серпня 2021 року вона подала до АТ «Акцент-Банк» онлайн заявку на оформлення картки «Зелена», яку отримала 23 серпня 2021 року у відділенні банку, де їй також повідомили про те, що на картку встановлено кредитний ліміт у розмірі 7 000,00 грн. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач посилається на те, що між нею (відповідачем) і банком було укладено кредитний договір, який виражається у приєднанні до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Однак згідно вимог чинного законодавства, не можуть вважатися укладеними кредитні договори, які містять посилання на додатки до них (Правила та умови кредитування, тарифи, тощо), зміст яких розміщений в мережі Інтернет на сайті банку, якщо такі додатки містять істотні умови в розумінні ч. 1 ст. 638 ЦК України та безпосередньо не підписані сторонами кредитного договору. Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті, та на які посилається позивач не можуть бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може самостійно вносити відповідні зміни в такі умови та правила споживчого кредитування. Окрім цього, тарифи по картці «Зелена» та паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» також не можуть бути доказом у даній справі про кредитування особи щодо стягнення заборгованості. Крім того, позивачем не надано завіреної належним чином копії кредитного договору від 23 серпня 2021 року, укладеного між нею (відповідачем) і банком, оскільки вона ніякого договору не підписувала, а тому такого договору не існує. 23 серпня 2021 року їй було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картку «Зелена» за № НОМЕР_2 строком дії до жовтня 2027 року. В довідці за картками, яка долучена позивачем до позову, зазначено картку № НОМЕР_3 , яка їй ( ОСОБА_1 ) невідома та не має до неї ніякого відношення і банком ніколи не видавалася. Також відповідачем зазначено, що їй було встановлено кредитний ліміт у розмірі 7 000,00 грн, будь-які інші ліміти не встановлювалися і вказаних у виписці коштів на картці « ОСОБА_2 » вона ніколи не мала. З розрахунку заборгованості вбачається, що 23 серпня 2021 року позивачем зазначено про наявність заборгованості, однак картка, яка видана в той же день, має пільговий період до 62 днів. З огляду на зазначене, виписка та розрахунок заборгованості не відповідають дійсності та суперечать як і в сумах між собою, так і в незрозумілих розрахунках. Вважає, що заборгованості перед банком у неї немає, а тому просила в задоволенні позову відмовити.

11 червня 2024 року до суду від представника позивача АТ «А-Банк» - Мальованного В.В. надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що відповідач в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг і зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку. Як вбачається із розрахунку заборгованості, боржник користувалася кредитом, а тому ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг в А-Банку та погодилася із ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. На час укладення договору банком надано всю необхідну інформацію у письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законом не встановлений обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту виконання вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» є фактичне прийняття пропозиції до укладення договору дією та сплата періодичних платежів. Наявна у відповідача заборгованість нарахована у відповідності до умов кредитування, які складаються із анкети-заяви, Тарифів та Умов і Правил, актуальна копія яких додана до позову. Крім того, до матеріалів справи додано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та інше. Договір підписано за допомогою електронного підпису, що є аналогом власноручного підпису. На підтвердження вірності розрахунку до позову було долучено банківську виписку, яка є первинним бухгалтерським документом, де в тому числі відображено використання відповідачем кредитного ліміту. Також у матеріалах справи наявні довідка про видачу кредитної картки та довідка про встановлення/зміну кредитного ліміту.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, поданої і підписаної відповідачем 23 серпня 2021 року, АТ «Акцент-Банк» надав останній кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок у розмірі 41 300 грн (а.с. 9, 10-11, 22, 23, 33 зворотній бік-34).

В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг складають між нею і банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, паспортом споживчого кредиту, та до укладення цієї угоди їй надана повна інформація про фінансові послуги. Погодилась із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

До заяви банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті в розділі «Умови та правила», Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» та Тарифи по картці «Зелена» (а.с. 10-11, 25-31, 32-33).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 27 березня 2024 року становить 56 009,08 грн і складається із 41 221,87 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 14 787,21 грн загальний залишок заборгованості за процентами (а.с. 6-8, 12-21).

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, позивач просить стягнути в судовому порядку з відповідача заборгованість в розмірі 56 009,08 гривень разом із понесеними судовими витратами в розмірі 3 028,00 гривень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України, а також відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

ОСОБА_1 з метою отримання кредитних послуг 23 серпня 2021 року підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

У анкеті-заяві зазначено, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг складають між нею і банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, паспортом споживчого кредиту, та до укладення цієї угоди їй надана повна інформація про фінансові послуги. Погодилась із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

На підставі укладеного договору відповідач ОСОБА_1 отримала кредитну картку, на яку зарахований кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок в розмірі 41 300 грн.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В анкеті-заяві позичальника від 23 серпня 2021 року процентна ставка не зазначена.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості станом на 27 березня 2024 року за анкетою-заявою від 23 серпня 2021 року, посилався на Тарифи по картці «Зелена» і Умови та правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», які викладені на банківському сайті: https://a-bank.com.uа/terms, як невід`ємну частину спірного договору.

Витягом з тарифів та витягом з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», які викладені на банківському сайті : https://a-bank.com.uа/terms, що надані позивачем до позову на підтвердження позовних вимог, визначені тарифи користування кредитною карткою «Зелена», в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків, порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (картки), та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, надані Тарифи користування кредитною карткою «Зелена» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Аналіз викладеного свідчить про неможливість застосування до вказаних правовідносин правил ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, могли неодноразово змінюватися самим АТ «Акцент-Банк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Зазначений висновок узгоджується з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже підстав для стягнення відсотків, нарахованих в розмірі встановленому Умовами та правилами надання банківських послуг не вбачається, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність правових підстав для нарахування на рахунок відповідача відсотків за користування кредитними коштами, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 41 221,87 грн.

Щодо доводів представника позивача в частині наявності в матеріалах справи підписаного відповідачем паспорту споживчого кредиту, слід зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, залишаючи без змін судові рішення щодо відмови у задоволенні вимог банку про стягнення боргу, Об`єднана палата відступила від низки висновків Верховного Суду, про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. При цьому Об`єднана палата в постанові зазначила, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту і його підписання споживачем свідчить виключно про виконання кредитодавцем переддоговірного обов`язку по наданню споживачу передбаченої законом інформації та не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, бо в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

З огляду на те, що надання паспорта споживчого кредиту і його підписання споживачем є виконанням позивачем переддоговірного обов`язку по наданню споживачу передбаченої законом інформації та не є укладенням договору про споживчий кредит, доводи позивача в цій частині є безпідставними, а посилання у відзиві на правовий висновок Верховного суду у справі № 284/157/20 є неспроможним, оскільки Об`єднана палата відступила від правового висновку зазначеного у цій справі.

Щодо доводів відповідача в частині неправомірного, на її думку, збільшення банком кредитного ліміту, слід зазначити, що у анкеті-заяві відповідач погодилась із тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, що в даному випадку і відбулося, банком збільшено розмір кредитного ліміту з 7000 грн до 41300 грн. Відповідачем не надано власного контррозрахунку та не доведено, що такими коштами вона не користувалась.

Оскільки позов АТ «Акцент Банк» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 228, 56 грн, виходячи з розрахунку: 41221,87 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 3028,00 грн (сума сплаченого судового збору) / 56 009,08 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Керуючись ст. 207, 526, 626-628, 633, 634, 1046-1056 ЦК України, ст. 10-13, 77, 78, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором від 23 серпня 2021 року в розмірі 41 221 (сорок однієї тисячі двісті двадцять однієї) гривні 87 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 56 копійок.

В іншій частині в позові відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 01 липня 2024 року.

СуддяМ.Герасименко