Справа №932/746/24
Провадження №2/932/361/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року м.Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульський В.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2024 ТОВ "УМ Факторинг" звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 2835403 від 19.01.2022 у розмірі 106 132,00 грн., а також судовий збір та витрати на професійну допомогу.

Стислий виклад позицій сторін

19.01.2022р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та відповідачем укладено договір №2835403 в електронному форматі про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За вказаним договором відповідач отримав позику в розмірі 13000,00 грн. шляхом переказу на банківську картку № НОМЕР_1 на 360 днів з призначенням платежу - поповнення картки та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,02% від суми кредиту за кожен день користування (знижена процентна ставка) та 1,99% вд залишку суми кредиту за кожен день (стандартна процентна ставка). В подальшому 26.07.2023р. між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та позивачем укладено договір факторингу №27072023, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №2835403, кредитна заборгованість відповідача по якому складає 106132,00 грн. Зважаючи на те, що позичальник вчасно не повернув кредитні кошти по договору, відтак в нього виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Від відповідачки відзив на позовну заяву не надходив.

Заяви, клопотання, процесуальні дії

Ухвалою суду від 30 січня 2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2024 року зазначену цивільну справу передано до розгляду судді Цитульському В.І. здійсненого на підставі розпорядження керівника апарату суду від 22 липня 2024 року №293.

Ухвалою судді від 09 серпня 2024 року прийнято цивільну справу до провадження та постановлено судовий розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, задоволено клопотання про витребування доказів.

10 вересня 2024 року на виконання ухвали суду від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла інформація щодо рахунків відповідача ОСОБА_1 .

Фактичні обставини встановлені судом

19 січня 2022р. між позивачем як первісним кредитором та відповідачем укладено договір №2835403 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За вказаним договором відповідач отримав Позику у розмірі 13000 грн. строком на 360 днів, шляхом переказу на його банківську картку № НОМЕР_1 з призначенням платежу - поповнення картки та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,02% від суми кредиту за кожен день користування (знижена процентна ставка) та 1,99% від залишку суми кредиту за кожен день (стандартна процентна ставка).

Крім кредитного договору №2835403 долучено паспорт споживчого кредиту договору від 19.01.2022р., в якому сторонами обумовлено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, в тому числі орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача.

До позовної заяви долучено лист директора ТОВ "Універсальні платіжні рішення" за вих. №2643_52 від 18.08.2023р., з якого вбачається, що 19.01.2022р. об 20 год. 53 хв. на картку НОМЕР_1 , яка зазначена в договорі кредиту, зараховано 13000 грн.

Згідно інформації АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-240829/46042 від 30.08.2024 на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 .

Згідно виписки по рахунку № НОМЕР_2 19.01.2022 року відбулось зарахування 13000,00 грн.

Відповідно до розрахунків, які містяться в позовній заяві, загальна заборгованість відповідача по кредитному договору складає 106132,00 грн.

26.07.2023р. між товариством з обмеженою відповідальністю "УМ Факторинг" та товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" укладено договір факторингу №27072023, відповідно до умов якого клієнт (ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА") зобов`язується відступити фактору (позивачу у справі) права вимоги, визначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

До позовної заяви долучено витяг від 10.10.2023р. із реєстру прав вимоги №1 від 26.07.2023р., відповідно до якого клієнт відступає фактору права вимоги до боржника ОСОБА_1 по кредитному договору №2835403 від 19.01.2022р.

Норми права застосовані судом

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Законом України "Про електронну комерцію" на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Відповідно до положень цього закону, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 та ч.2 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Аналіз доводів сторін, висновки суд

З долучених до позовної заяви документів вбачається, що кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними коштами, в тому числі відсотками. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за договором не виконав.

Суд вважає аргументи позивача обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та достатніми доказами у справі.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчать про те, що позивачу повернені грошові кошти, як і відсутні докази, що позивачем безпідставно заявлені позовні вимоги, щодо їх повернення.

Разом з цим, суд бере до уваги те, що відповідач не оспорював ні позовних вимог, ні підстав, з яких позов заявлений.

За таких встановлених обставин, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УМ Факторинг" слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 2835403 від 19.01.2022 в розмірі 106 132 гривня 00 копійок.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Що стосується вимог стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає, що з урахуванням критеріїв розумності та обґрунтованості зазначена представником позивача сума гонорару є неспівмірною зі складністю справи. Справа є малозначною, розглядалась у спрощеному позовному провадженні, складання позову та клопотань є подібними, безпосередньої участі у судових засіданнях у цій справі представник позивача не приймав.

За таких обставин суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн.

Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» (, місцезнаходження 4060 м. К иїв, вул. Ризька, буд. 73-Г офіс 7/1) заборгованість у розмірі 106132,00 грн., судовий збір у розмірі 2684,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

В іншій частині вимог щодо стягнення на правову допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 07.10.2024.

Суддя: В.І.Цитульський