28.10.2024 Справа № 363/2770/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д., за участю секретар Бобрової Н.С., позивача (прокурора) Кривошея С.В., представника відповідача ( ОСОБА_1 ) ОСОБА_2 , представника третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу загальному позовному провадженні за позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі: Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства до Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_1 , третя особа: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Вищедубечанське лісове господарство» про визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2021 року до суду звернувся заступник керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства до Пірнівської сільської ради Вишгородського району, ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог ДП «Вищедубечанське лісове господарство» про визнання недійсним розпорядження та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння.

Позов обґрунтовано тим, що за результатами аналізу додержання вимог земельного законодавства на території Вишгородського району Київської області виявлено порушення вимог земельного та лісового законодавства під час передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах села Лебедівка Вишгородського району Київської області. А саме, рішенням Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 23.10.2020 року №864-46-VII затверджено проект землеустрою про відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :32:017:0377 площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах села Лебедівка Вишгородського району Київської області. В подальшому державним реєстратором Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області Демидюк Ю.М. 16.11.2020 року зареєстровано право власності відповідача - ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :32:017:0377 площею 0,2500 га, про що внесено інформацію до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 218.

В позовній заяві прокурор посилається на те, що в силу положень статей 19, 55, 57, 84 Земельного кодексу та статті 5 Лісового кодексу України (в редакції станом на 2020 рік), спірна земельна ділянка відносилась до земель державної власності лісогосподарського призначення та використовувалась для ведення лісового господарства в порядку, визначеному Лісовим кодексом України.

Крім того, посилається на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, що до набрання чинності цим Кодексом передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом CPСР 11.12.1986, планшети лісовпорядкування відносяться до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення.

Таким чином, прокурор вважає, що при вирішенні питання щодо перебування спірної земельної з кадастровим номером :32:017:0377 площею 0,2500 га, лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення п 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України.

Доказами того, що земельна ділянки з кадастровим номером :32:017:0377 площею 0,2500 га, відноситься до земель лісового фонду є інформація ВО «Укрдержліспроект» від 30.12.2020 року №456 земельна ділянка з кадастровим номером :32:017:0377 розташована в межах 2 виділу 68 кварталу Пірнівського лісництва ДП «Вищедубечанський лісгосп» відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2003 року, та в межах 4 виділу 617 кварталу Лебедівського лісництва ДП «Вищедубечанський лісгосп» відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2014 року.

Крім цього, за інформацією ДП «Вищедубечанське лісове господарство» від 22.12.2020 №06- 46/547 та від 04.02.2021 року №09-21/40 земельна ділянка з кадастровим номером :32:017:0377 накладається на землі державного лісового фонду, право постійного користування якими посвідчується державним актом на право постійного користування ДП «Вищедубечанський лісгосп» від 24.09.1998 року серії II-KB №003309, та розташована на землях лісогосподарського призначення 4 виділу 617 кварталу згідно планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування 2014 року.

Отже, факт віднесення спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування 2014 року, інформацією ДП «Вищедубечанське лісове господарство» та інформацією BО «Укрдержліспроект».

Враховуючи вказане, прокурор просить суд визнати недійсним рішення Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 23.10.2020 року №864-46-VII «Про затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); скасувати рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області Демидюк Ю.М. від 19.11.2020 року за індексним номером 55223672 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :32:017:0377 площею 0,2500 га за ОСОБА_1 з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером :32:017:0377; усунути перешкоди у здійсненні Вишгородською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною лісового фонду ділянку з кадастровим номером :32:017:0377 шляхом її повернення на користь держави; стягнути з відповідачів судові витрати; залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ДП «Вищедубечанське лісове господарство».

06.09.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Сторона відповідача - ОСОБА_1 подала до суду відзив, де проти заявлених позивних вимог заперечує, посилаючись на їх необґрунтованість. Зазначала, що наданий у якості доказу віднесення спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення державний акт на право постійного користування землею, виданий Вищедубечанському держлісгоспу на території Лебедівської сільської ради ІІ-КВ№003309 від 24.09.1998 року, є таким, що не зареєстрований всупереч вимогам закону у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею. Наголошувала, що вказані обставини встановлені рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 03.12.2019 року по справі №363/4809/17, по якій Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство» приймало участь у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Крім того, відсутність у третьої особи належних доказів на підтвердження наявності у неї права постійного користування землями лісогосподарського призначення на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області встановлена також постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 р. по справі №911/2892/20.

У зв`язку з цим сторона відповідача вважає, що наданий прокурором державний акт від 24.09.1998 року ІІ-КВ №003309 не може розцінюватися як належний та допустимий доказ віднесення спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення.

Крім того, вважає, що матеріали лісовпорядкування складені у відповідності до вимог закону та прийняті в якості доказу, якщо вони були погоджені в органах землевпорядкування того району, де проводяться лісовпорядкувальні роботи та якщо вони затверджені територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища. Проте, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують погодження картографічних матеріалів лісовпорядкування з органом землевпорядкування Вишгородського району, а також відсутні докази їх затвердження територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства за погодженням з територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища.

Щодо наданого у якості доказу прокурором листа ВО «Укрдержліспроект» від 30.12.2020 року №456 в якому надано фрагмент з публічної кадастрової карти України з нанесенням меж кварталу 68 Пірнівського лісництва та кварталів 604 і 617 Лебедівського лісництва ДП «Вищедубечанський лісгосп» і межами їх таксаційних виділів у відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2003, 2014 років та межами земельних ділянок згідно з поданими кадастровими номерами, то сторона відповідача зазначає, що відповідно до абз.56 ч.1 ст.1 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність» кадастрові зйомки - комплекс робіт, спрямованих на вивчення необхідних топографічних елементів місцевості щодо пунктів геодезичної мережі (зокрема меж земельних ділянок з їх найменуваннями, кількісними та якісними показниками) і нанесення їх на планшет для створення планів (карт), що служать основою для кадастрів. Відповідно до абз.5 ч.1 ст.5 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність», суб`єктами топографо-геодезичної і картографічної діяльності є юридичні та фізичні особи, які володіють необхідним технічним та технологічним забезпеченням та у складі яких за основним місцем роботи є сертифікований інженер-геодезист, що є відповідальним за якість результатів топографо-геодезичних і картографічних робіт.

При цьому, в матеріалах справи відсутня інформація про накладення земельних ділянок, наведена у листі ВО «Укрдержліспроект», є результатом проведених топографо-геодезичних робіт, на наданих графічних матеріалах відсутній підпис сертифікованого інженера-геодезиста, при тому що на публічній кадастровій карті межі земельних ділянок ДП «Вищедубечанське лісове господарство» відсутні. Викладене свідчить про неточність та недостовірність інформації що, міститься у зазначених документах, а тому вони не можуть прийматися судом в якості доказів з огляду на приписи ч.6 ст.81 ЦПК України.

Вважає, що те саме стосується і листа ДП «Вищедубечанське лісове господарство» від 22.12.2020 року №06/46/547, у якому зазначено, що спірна земельна ділянка накладається на землі державного лісового фонду, право користування яким посвідчується державним актом на право постійного користування ДП «Вищедубечанський лісгосп».

Крім того, відповідач вважає, що інформація наведена в обох наданих листах є похідною по відношенню до наданого державного акту на право постійного користування землею та матеріалів лісовпорядкування, по невідповідність вимогам закону.

Також сторона відповідача вважає, що прокурором обрано невірний спосіб захисту, оскільки право власності на спірну земельну ділянку за відповідачем було належним чином оформлене та зареєстроване, що свідчить про юридичне вибуття спірного майна з володіння Держави - обраний позивачем спосіб захисту права, а саме шляхом «усунення перешкод у здійсненні Вишгородською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісового фонду шляхом її повернення на користь держави» сам по собі не є ефективним способом захисту права з урахуванням останньої прецедентної практики Великої Палати Верховного Суду, а тому просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник відповідача Пірнівської сільської ради подав до суду відзив на позовну заяву, згідно вважає позовні вимоги необґрунтованими, такими що, не ґрунтуються на вимогах законодавства, внаслідок чого позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.55 ЗК України, до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті, лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті зеленими насадженнями в межах населених пунктів, яку не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках. Планово-картцграфічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11.12.1986 року, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення. Так, згідно з вимогами пункту 2.1.4 даної Інструкції, складені оригінали планшетів, які мають межі з іншими землекористувачами, завіряються в органах землевпорядкування того району, де проводяться лісовпорядкувальні роботи.

Крім того, відповідно до ст.48 ЛК України, в матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування. Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування. У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства об`єкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону.

Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища. Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов`язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.

Крім того, відповідно до ст.49 ЛК України, державний лісовий кадастр на території України ведеться з метою ефективної організації охорони і захисту лісів, раціонального використання лісового фонду України, відтворення лісів, здійснення систематичного контролю за якісними і кількісними змінами лісів; Державний лісовий кадастр ведеться на основі державного земельного кадастру.

Документація державного лісового кадастру ведеться органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, на основі державного земельного кадастру, матеріалів лісовпорядкування, інвентаризації, обстежень та обліку лісів окремо по власниках лісів і постійних лісокористувачах (ст.52 ЛК України).

Відповідно до п.п.4-7 Порядку ведення державного лісового кадастру та обліку лісів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №848 від 20.06.2007 року, документація кадастру ведеться на основі даних державного земельного кадастру, матеріалів лісовпорядкування, інвентаризації, обстежень та - первинного обліку лісів окремо за власниками лісів і постійними лісокористувачами на підставі документів, визначених статтею 52 Лісового кодексу України. Дані про розподіл лісового фонду між власниками лісів і постійними лісокористувачами, його кількісний склад погоджуються з територіальними органами земельних ресурсів. Інформація про зміни у лісовому фонді вноситься власниками лісів і постійними лісокористувачами у матеріали первинного обліку лісів станом на І січня поточного року. На основі такої інформації уточнюється до 1 лютого документація кадастру. Республіканський комітет з лісового та мисливського господарства Автономної Республіки Крим, територіальні органи Держлісагентства щороку подають територіальним органам земельних ресурсів інформацію про показники кадастру з урахуванням поточних змін для ведення ними державного земельного кадастру.

Позивачем до матеріалів справи взагалі не додано жодних матеріалів лісовпорядкування, які б відповідали вимогам чинного законодавства та підтверджували відношення оспорюваних земельних ділянок до земель лісового фонду.

В свою чергу лист ВО «Укрдержлірпроект» від 30.12.2020 року №456 не відповідає вимогам галузевих нормативних документів, а також положенням Лісового кодексу України, а саме: в порушення зазначених норм не містять в додатках проекту організації розвитку лісового господарства, планшетів лісовпорядкування погоджених у встановленому порядку з органами землевпорядкування Вишгородського району Київської області та територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища, а тому, з врахуванням Прикінцевих положень ЛК України, не мають братися судом до уваги як доказ права постійного користування позивачем спірними земельними ділянками.

У відповідності до пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового Кодексу України (що діяв в редакції чинній на момент відведення спірної земельної ділянки у власність), до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими. підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

В той же час, позивачем додано до матеріалів справи, акт на право постійного користування серії ІІ-КВ №003309, що зареєстрований 24.09.1998 року в книзі-записів державних актів на право постійного користування землею за №, у відповідності до якого в постійному користування Вищедубечанського держлісгоспу перебувають земельні ділянки для ведення лісового господарства на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області загальною площею 1446,5 га.

Таким чином, посилання позивача в даній справі на матеріали лісовпорядкування є безпідставними у зв`язку з наявністю у останнього належним чином виготовленого державного акту на право постійного користування земельними ділянками.

Надані позивачем на підтвердження заявлених ним вимог документи, а саме державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003309 від 24.09.1998 року та лист ВО «Укрдержліспроект» №456 від 30.12.2020 року не доводять факту, що геодезичні координати кутів поворотних точок спірної ділянки накладаються чи перетинаються з координатами кутів поворотних точок земельної ділянки лісогосподарського призначення, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Вшцедубечанське лісове господарство» на підставі зазначеного державного акту.

Таким чином належних і допустимих доказів щодо належності земельної ділянки виділеної відповідачу до земель, що перебувають чи перебували у постійному користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство» в позові не міститься.

29.08.2022 року від представника відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів, а саме відповідь на адвокатський запит отриманий від ГУ Держгеокадастру у Київській області від 25.08.2022 року вих. №29-10-0.221-3743/2-22 щодо того, що земельна ділянка з кадастровим номером :32:017:0377, що належить ОСОБА_1 вільна від перетинів з будь-якими земельними ділянками, отже, і з лісовими в тому числі.

В жовтні 2022 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без участі сторони, а за участю його представника.

15.05.2023 року від представника третьої особи ДВ «Вищедубечанське лісове господарство» - адвоката Кілічави Т.М. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, позовні вимоги прокуратури підтримала в повному обсязі, розгляд справи просила провести без третьої особи.

29.08.2022 року протокольною ухвалою у справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

17.07.2023 року, після дослідження доказів, адвокат Боднар Б.Є., яка здійснює представництво відповідача ОСОБА_1 , заявила клопотання щодо призначення судової земельно-технічної експертизи. Клопотання мотивувала тим, що згідно з вимогами позовної заяви - прокурором оскаржується правомірність дій Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 23.10.2020 року №864-46-VII щодо затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки у власність гр. України ОСОБА_4 земельної ділянки, кадастровий номер :32:017:0377, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель запасу на території села Лебедівка Вишгородського району Київської області. Крім того, оскільки прокурором оскаржується правомірність набуття права власності відповідачем ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :32:017:0377, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та, у зв`язку з тим, що відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування 2003 та 2014 років вказана земельна ділянка начебто накладається на землі державного лісового фонду, право постійного користування якими посвідчується державним актом на право постійного користування від 24.09.1998 року серія ІІ-КВ №003309. Проте, матеріали справи містять відповідь на адвокатський запит, отриманий від ГУ Держгеокадастру у Київській області від 25.08.2022 року вих. №29-10-0.221-3743/2-22 щодо того, що земельна ділянка з кадастровим номером :32:017:0377, що належить ОСОБА_1 вільна від перетинів з будь-якими земельними ділянками, отже, і з лісовими в тому числі.

Крім того, матеріали справи (додаток до позову під номером 5) містять відповідь надану на запит прокуратури від ДП «Вищедубечанське лісове господарство» відповідно до якої матеріалів лісовпорядкування за 2003 рік надати немає можливості, оскільки вони на підприємстві не збереглися. У зв`язку з цим, стороною відповідача взагалі ставиться під сумнів обґрунтування позовних вимог з даної підстави, оскільки позивач не має змоги долучити ні сам доказ на який він посилається, ні суд не має можливості дослідити вказаний доказ на його належність та достатність.

Враховуючи вказане, адвокат вважає, що належними, достовірними і достатніми можуть бути виключно докази, що дозволяють визначити віднесення спірної земельної ділянки до тієї чи іншої категорії саме на момент винесення оспорюваного рішення, а також докази, що визначать наявність чи відсутність будь-яких накладень (перетинів) з іншими земельними ділянками, в тому числі з землями лісового фонду. У свою чергу, такі докази потребують наявності спеціальних знань, для надання відповідного висновку, а тому для встановлення істини у справі виникає необхідність у проведенні земельно-технічної експертизи.

В судовому засіданні адвокат підтримала подане клопотання про призначення по справі земельно-технічної експертизу на вирішення якої поставити наступні питання: чи накладається (перетинається) земельна ділянка з кадастровим номером :32:017:0377, виділена ОСОБА_1 на підставі рішення Лебедівської сільської ради Вишгородського району від 23.10.2020 року №864-46-VII на дату прийняття вказаного розпорядження, на землі державного лісового фонду? до якої категорії земель відносилася земельна ділянка з кадастровим номером :32:017:0377, виділена ОСОБА_1 на підставі рішення Лебедівської сільської ради Вишгородського району від 23.10.2020 року №864-46-VII на дату прийняття вказаного розпорядження? чи були визначені межі земельних ділянок ДП «Вищедубечанське лісове господарство» згідно наданих під позовну заяву планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування року на момент виділення земельної ділянки :32:017:0377 у власність ОСОБА_1 .? Крім того, враховуючи завантаженість КНДІСЕ та їх повідомлення, що строки проведення експертизи будуть становити понад 90 календарних днів, то для дотримання розумності строків розгляду справи, проведення експертизи просить доручити експертам товариства з обмеженою відповідальністю «Український інститут незалежних судових експертиз». Оплату за проведення експертизи покласти на відповідача ОСОБА_1

Обґрунтовувала клопотання тим, що експертиза необхідна для правильного вирішення спору, оскільки фактичним спором є накладення земельної ділянки ОСОБА_1 на землі державного лісового фонду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти призначення судової земельно-технічної експертизи, але вважав, що достатньо одного питання, а саме: чи накладається земельна ділянка з кадастровим номером :32:017:0377 на землі лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні філії «Вищедубечанське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003309 від 24.09.1998 року на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області?

17.07.2023 року ухвалою суду призначено по справі судово земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено ТОВ «Український інститут незалежних судових експертиз». На час проведення експертизи та отримання висновку експерта провадження в цивільній справі №363/2770/21 зупинено.

29.08.2023 року від судового експерта Коваленко Л.А. до суду надійшло клопотання №291/08-2023 про надання додаткових документів необхідних для проведення експертизи та обстеження об`єктів дослідження, в якому судовий експерт просила надати: координати поворотних точок меж земель лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні філії «Вищедубечанське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» в повному об`ємі із семизначних цифр до коми, двозначних цифр після коми в Державній геодезичній мережі SC-63, або SC-2000, які є складовою документації із землеустрою на підставі якого видавався Державний акт на право постійного користування землею від 24.09.1998 року серії ІІ-КВ №003309, на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області; надати копію (оригінал) документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 ; забезпечити належні умови праці та безперешкодний доступ до об`єктів дослідження (земельної ділянки кадастровий номер :32:017:0377, яка розташована на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області), яке відбудеться 16.09.2023 ороку орієнтовно з 11.00 год.

04.09.2023 року вищевказане клопотання направлено для виконання до Вишгородської окружної прокуратури Київської області та адвокату Боднар Б.Є., яка здійснює представництво відповідача ОСОБА_1

29.11.2023 року від судового експерта Коваленко Л.А. до суду надійшло повторне клопотання №291/08-2023 про надання додаткових документів необхідних для проведення експертизи та обстеження об`єктів дослідження, в якому судовий експерт просила надати: координати поворотних точок меж земель лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні філії «Вищедубечанське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» в повному об`ємі із семизначних цифр до коми, двозначних цифр після коми в Державній геодезичній мережі SC-63, або SC-2000, які є складовою документації із землеустрою на підставі якого видавався Державний акт на право постійного користування землею від 24.09.1998 року серії ІІ-КВ №003309, на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області; надати копію (оригінал) документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1

13.06.2024 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Боднар Б.Є. надійшло клопотання про долучення витребуваних матеріалів, а саме копію документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1

04.07.2024 року до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №291/08-2023 від 27.06.2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.254 ЦПК України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

04.07.2024 року ухвалою суду провадження по справі поновлено та призначено судове засідання.

26.07.2024 року через підсистему електронного суду від представника третьої особи - адвоката Зубчук О.Р. надійшла заяву про заміну сторони у справи, яка обґрунтована тим, що у зв`язку з підписанням передавального акту та перебуванням Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство», в стані припинення, шляхом реорганізації, а саме - приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», , відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 року №939 «Про припинення державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарств» та затвердження складу Комісії з припинення» та наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 05.01.2023 року №47 «Про затвердження передавального акту державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарств», державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарств». Наказом державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 05.01.2023 року №214 «Про закріплення майна за філією «Вищедубечанське лісове господарств» було закріплено за філією «Вищедубечанське лісове господарств» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», , майно, права та обов`язки, які передані за Документ сформований в системі «Електронний суд» 26.07.2024 року з передавальним актом, затвердженим наказом Державного агентства лісових ресурсів України 05.01.2023 року №47 «Про затвердження передавального акту державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарств». Відповідно до п.1.1 Положення про філію «Вищедубечанське лісове господарств» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», філія є відокремленим підрозділом державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», .

Отже, представник третьої особи просить залучити до участі у справі №363/2770/21 за позовною заявою Заступника керівника Київської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі: Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства до Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_1 , третя особа: ДП «Вищедубечанське лісове господарство» про визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки правонаступника Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», адреса: Україна, 01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9А, , в особі філії «Вищедубечанське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», , адреса: 07342, Київська обл., Вишгородський район, с. Пірново, вул. Київська, 1.

03.09.2024 року протокольною ухвалою суду залучено до справи правонаступника ДП «Вищедубечанське лісове господарство», а саме ДСГП «Ліси України.

В судове засідання, призначене на 07.10.2024 року з`явились позивач, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Боднар Б.Є., представник третьої особи Філії «Вищедубечанчанский лісове господарство» ДСЛГП «Ліси України» - адвокат Зубчук О.Р. присутня через відеозв`язок підсистеми електронного суду, інші учасники справи повідомлені належним чином не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши думку сторін суд на місці ухвалив продовжити розгляд справи.

07.10.2024 року прокурором заявлено клопотання про виклик в судове засідання судового експерта Коваленко Л.А., з підстав того, що ознайомившись з проведеною експертизою прокурор вважає, що вона є такою, що потребує додаткових пояснень зі сторони експерта. Представник третьої особи заявлене клопотання підтримала, представник відповідача ОСОБА_1 поклалась на розсуд суду. Суд, заслухавши думку сторін, на місці ухвалив, клопотання сторони позивача задовольнити, викликати в судове засідання судового експерта ОСОБА_5 (01103, м. Київ, бульвар Міхновського, буд. 20, оф.32), оголосити перерву у розгляді справи.

В судовому засідання 28.10.2024 року допитано судового експерта Коваленко Л.А., в порядку статті 239 ЦПК України.

Оскільки позивачем заявлено клопотання про виклик в судове засідання судового експерта Коваленко Л.А., то допит експерта розпочато з питань позивача. Серед поставлених позивачем питань експерту було питання щодо того, які матеріали використані експертом для підготовки висновку, чому експерт не відмовився від проведення експертизи, не отримавши всі запитувані документи, щодо поворотних точок державного акту про право постійного користування: з яких джерел експертом отримані відомості по земельній ділянці, чи має доступ експерт до бази даних кадастрової карти, чи розуміє експерт які необхідні документи для виготовлення технічної документації із землеустрою для відведення земельної ділянки, чим підтверджуються встановлення межових знаків на досліджуваній земельній ділянці, чи розуміє експерт різницю між землевласниками та землекористувачами, та коли саме було закріплено поняття землевласник в чинному законодавстві.

Представник третьої особи поставив питання щодо того, чи прийнято до уваги експертом під час підготовки висновку лист ВО «Укрдержліспроект» щодо того, що спірна земельна ділянка накладається на землі лісогосподарського призначення.

По завершенню допиту судового експерта, суд продовжив розгляд справи, поставивши на обговорення питання щодо переходу до судових дебатів.

Сторона позивача - прокурор заявив клопотання про відкладення розгляду справи та надання часу для подачі ним доказів, а саме картографічних схем з Державного земельного кадастру, які свідчитимуть про недостовірність висновку експерта, що наявний в матеріалах справи, оскільки на його думку, експерт не повинен був проводити експертизу за відсутності координат поворотних точок меж земель лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні лісгоспу та які є складовою документації із землеустрою на підставі якого видавався Державний акт на право постійного користування землею від 24.09.1998 року серії ІІ-КВ №003309, на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Сторона відповідача ОСОБА_1 заперечила проти задоволення усного клопотання прокурора, зазначила, що дії позивача свідчать про свідоме затягування судового процесу, вказавши, що клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів було надіслано до суду в червні 2023 року, при цьому сторона відповідача максимально сприяла проведенню експертизи у надані витребуваних матеріалів до суду, натомість позивач нехтуючи своїми процесуальними обов`язками нічого до суду не подав, дочекався закінчення експертизи і тепер затягує розгляд справи необґрунтованими клопотаннями, пропонуючи сторонам і суду виконати функції експертів, співвставляючи карти, як планує подати, роздрукувавши з державного земельного кадастру до якого має доступ.

Представник третьої особи - адвокат Зубчук О.Р. клопотання прокурора підтримала, просила суд відкласти розгляд справи, надавши час прокурору для подачі картографічних матеріалів з державного земельного кадастру.

Заслухавши думку сторін, суд на місці ухвалив, в задоволенні клопотання прокурора відмовити з підстав статті 44 ЦПК України.

Заслухавши прокурора, представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Боднар Б.Є., представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Рішенням Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 23.10.2020 року №864-46-VII затверджено проект землеустрою про відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :32:017:0377 площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах села Лебедівка Вишгородського району Київської області.

В подальшому державним реєстратором Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області Демидюк Ю.М. 16.11.2020 року зареєстровано право власності відповідача - ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :32:017:0377 площею 0,2500 га, про що внесено інформацію до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 218.

Згідно з інформацією ВО «Укрдержліспроект» від 30.12.2020 №456 земельна ділянка з кадастровим номером :32:017:0377 розташована в межах 2 виділу 68 кварталу Пірнівського лісництва ДП «Вищедубечанський лісгосп» відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2003 року, та в межах 4 виділу 617 кварталу Лебедівського лісництва ДП «Вищедубечанський лісгосп» відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2014 року відноситься до земель лісового фонду.

Відповідно до інформації ДП «Вищедубечанське лісове господарство» від 22.12.2020 року №06-46/547 та від 04.02.2021 року №09-21/40 земельна ділянка з кадастровим номером :32:017:0377 накладається на землі державного лісового фонду, право постійного користування якими посвідчується державним актом на право постійного користування ДП «Вищедубечанський лісгосп» від 24.09.1998 року серії II-KB №003309, та розташована на землях лісогосподарського призначення 4 виділу 617 кварталу згідно планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування 2014 року.

Згідно листа від 09.02.2021 року за №04-48/202 Київського обласного по м. Києву управління лісового та мисливського господарства управління не надавало погодження на вилучення чи зміну цільового призначення зазначених земельних ділянок (зазначено вісім кадастрових номерів).

Відповідно до листа Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» від 04.02.2021 року №09-21/40 на запит прокуратури щодо надання копій матеріалів лісовпорядкування та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою надаються матеріали лісовпорядкування 2014 року, матеріали лісовпорядкування за 2003 рік на підприємстві не збереглися.

Згідно до відповіді від ГУ Держгеокадастру у Київській області від 25.08.2022 року вих. №29-10-0.221-3743/2-22 земельна ділянка з кадастровим номером :32:017:0377, що належить ОСОБА_1 вільна від перетинів з будь-якими земельними ділянками, отже, і з лісовими в тому числі.

Відповідно до «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код згідно КВЦПЗ - 02.01) гр. ОСОБА_1 , с. Лебедівка Лебедівської сільської ради Вишгородського району» земельна ділянка надається за рахунок земель запасу, обмежень щодо її використання немає.

Згідно висновку за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 27.06.2024 року №291/08-2023, судового експерта ОСОБА_5 встановлено, що для проведення земельно-технічного дослідження застосовувались наступні методи: спостереження, виміру, що має два виду способів виміру: прямі (безпосередні) і непрямі (опосередковані), опису, порівняння.

Встановлено, що Лебедівська сільська рада Вишгородського району Київської області, рішенням 44 сесії 7 скликання від 18.07.2020 року за №714-44-VII надала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Лебедівка, Вишгородського району Київської області, а рішенням 46 сесії 6 скликання від 23.10.2020 року №864-46-VІІ затвердила даний проект.

У складі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (код згідно КВЦПЗ-02.01) гр. ОСОБА_1 с. Лебедівка Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області (додатково надано судом) (далі-Проект землеустрою), зокрема, містяться: «Пояснювальна записка», в якій зазначається: «…3. Основні відомості про земельну ділянку.

Земельна ділянка, за рахунок якої передбачається відведення, має наступні характеристики: місцерозташування - в межах населеного пункту с. Лебедівка Вишгородського району Київської області; категорія земель за основним цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови (код 200); цільове призначення - земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам, шифр згідно класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ)-16.00…

…5 Проектні рішення…

…Після затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, запроектована земельна ділянка буде віднесена до: категорія земель - землі житлової та громадської забудови (код 200); цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), шифр згідно класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) - 02.01; склад угідь згідно класифікації видів земельних угідь (КВЗУ) -малоповерхова забудова (0,25 га) (код -007.01)…»;

Висновок про розгляд документації із землеустрою від 24.09.2020 №17673/82-20, в якому зазначається: «…6. Основні характеристики земельної ділянки відповідно до документації із землеустрою: 1) адреса (місце розташування): с. Лебедівка Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області; 2) загальна площа 0,2500 га; 3) категорія земель: на момент складання документації із землеустрою: землі житлової та громадської забудови; запропоновано документацією із землеустрою: землі житлової та громадської забудови; цільове призначення земельної ділянки, код згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель: на момент складання документації із землеустрою: 16.00-землі запасу; запропоновано документацією із землеустрою: 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд…

.. форма власності на момент складання документації із землеустрою: комунальна; запропонована документацією із землеустрою: приватна; … наявність обмежень на земельній ділянці: відсутні… ».

Згідно Порядку ведення Державного земельного кадастру (додатки 2-64 до Порядку) (КВЗУ) затвердженого Постановою КМ від 17.10.2012 № 1051: Додаток 2 - «перелік територіальних зон (груп об`єктів Державного земельного кадастру)» - земельні ділянки з кодом «007» відносяться до зони регулювання забудови (функціональні зони); Додаток №3 - «категорія земель» - земельні ділянки з кодом «200» за основним цільовим призначенням відносяться до земель житлової та громадської забудови.

Згідно з Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 за №548 (втрата чинності - 18.04.2023), класифікація видів цільового призначення земель (далі - КВЦПЗ) розроблена відповідно до Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій» та Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2008 №224.

Код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі.

Також в Проекті землеустрою (додатково надано судом) міститься: кадастровий план, який є складовою Проекту землеустрою та міститься в матеріалах справи (а.с.23, том №2), згідно якого земельна ділянка площею 0,2500 га, яка відводиться ОСОБА_1 , згідно опису меж, межує: від А до Б; від Б до В; від В до Г; від Г до Д; від Д до Е; від Е до Ж; від Ж до А - з землями комунальної власності; викопіювання з плану зонування території с. Лебедівки Вишгородського району Київської області (малюнок №1).

На даному Викопіюванні зображена земельна ділянка, яка відводиться ОСОБА_1 (зображена на малюнку №1 синім кольором) нанесена на план зонування території села Лебедівки, яка знаходиться в житловій забудові і прилягає до земель комунальної власності: Висновок начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства «Про погодження проекту землеустрою» від 09.10.2020 №17-21/952, в якому зазначено: «…Подальше затвердження проекту землеустрою, а також використання та освоєння земельної ділянки повинно відбуватись у відповідності до наявної містобудівної документації (план зонування території), а також з дотриманням вимог постанови КМУ від 13 квітня 2011 р. № 466…».

Згідно ст.25 Закону України «Про землеустрій», одним із видів документації є містобудівна документація, яка одночасно є документацією із землеустрою (комплексні плани просторового розвитку територій територіальних громад, генеральні плани населених пунктів, детальні плани територій).

Згідно ст.16, 17, 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території.

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Враховуючи інформацію, яка міститься в проекті землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , встановлено, що земельна ділянка площею 0,25 га відводилася за рахунок земель комунальної власності, земель запасу, не наданих у власність чи користування та згідно плану зонувань території (який розроблений до розробки проекту землеустрою щодо відведення ділянки) віднесена до категорії земель житлової забудови, яка розташована в межах села Лебедівки і не могла одночасно перебувати у державній власності і відноситися до земель лісогосподарського призначення.

В Проекті землеустрою міститься «Перелік обмежень у використанні земельної ділянки», який передбачений ст.50 Закону України «Про землеустрою».

В даному «Переліку обмежень у використанні земельної ділянки» відсутні будь-які обмеження на використання земельної ділянки площею 0,25 га, яка відводиться ОСОБА_1 .

Також у «Висновку про розгляд документації із землеустрою» від 24.09.2020 №17673/82-20, зазначено в підпункті 5 п.6, наявність обмежень на земельній ділянці відсутні.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (далі-Витяг з ДЗК) від 19.10.2020 №НВ-020 (додатково наданий судом), земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :32:017:0377, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (цільове призначення-02.01), яка розташована в селі Лебедівка Вишгородського району, дата державної реєстрації - 19.10.2020, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 №1051, не зареєстровані.

В матеріалах справи (а.с.30-76, т.№1) знаходяться матеріали лісовпорядкування 2014 року, в яких, зокрема містяться: Протокол першої лісовпорядної наради з лісовпорядкування державних лісогосподарських підприємств Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України від 03.06.2014, в якому, зокрема, зазначається: «…

2. Визначення порядку і особливостей проведення польових лісовпорядних робіт.

ІІ Ухвалити.

1. Провести в 2014 році польові лісовпорядні роботи спеціалістами чотирьох лісовпорядних експедицій ВО «Укрдержліспроект» на площі 405,3 тис. га за 1 розрядом лісовпорядкування в наступних державних підприємствах Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства…

… Визначити Комплексу лісовпорядну експедицію провідною в питаннях організації і координації лісовпорядних робіт.

…3. Підготовчі роботи виконати в процесі проведення польових лісовпорядних робіт.

4. Геодезичною основою для складання планово-картографічних матеріалів прийняти:

- державні акти на право постійного користування земельними ділянками;

- планшети, виготовлені при проведенні безперервного лісовпорядкування;

- ортофотоплани зйомки 2007-2009 р.р.;

- космічні знімки;

- топографічні карти М 1:1000 .

5. Зміну категорії земельних угідь проводити у відповідності до земельного законодавства.

6. При наявності помилок за даними державними актами у визначенні меж, або їх зміщенні на певну відстань, межі лісогосподарських підприємств приймати за даними планшетів минулого лісовпорядкування і ортофотопланів зйомки 2007-2009 років. В таких випадках координати точок підлягають перерахунку, а площа залишається без змін, за даними державних актів. Окружні межі планшетів узгодити з територіальними органами Держземагенства…».

Тобто, з вищезазначеного, вбачається, що існують помилки та зміщення на певну відстань, а у разі наявності помилок за даними державними актами у визначенні меж, або їх зміщенні на певну відстань, межі лісогосподарських підприємств приймаються за даними планшетів минулого лісовпорядкування і ортофотопланів зйомки 2007-2009 років.

Згідно розділу 1, 2 «Порядку ведення лісовпорядкування» затверджене наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України 15 листопада 2021 року №749 (далі - Порядок № 749) (втрата чинності - 18.04.2023), актуалізація матеріалів лісовпорядкування - внесення поточних змін до матеріалів лісовпорядкування на підставі щорічних лісотаксаційних робіт на лісових ділянках, в яких проведені лісогосподарські заходи, або які зазнали змін внаслідок стихійних явищ, що не призвели до зміни обсягу запроєктованого фонду рубок головного користування на 30% і більше, наданих/вилучених земельних лісових ділянках з метою щорічного оновлення таксаційної і картографічної баз даних, уточнення поточних планів рубок і лісогосподарських заходів з територіальним їх розміщенням без внесення змін у фонди рубок, фонд лісових ділянок та нелісових земель, які не підлягають залісенню, розрахункову лісосіку, поділ лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок.

Технічна документація з лісовпорядкування складається з інструктивно-методичних матеріалів, що регламентують процедури, протоколи, методи збору, обробки та передачі інформації про показники, контроль робіт, інші технічні аспекти проведення польових і камеральних робіт. Технічна документація складається і затверджується організацією, що здійснює лісовпорядкування.

Лісовпорядкування за цільовим призначенням розділяється на первинне базове та повторне базове.

До матеріалів первинного базового та періодичного повторного базового лісовпорядкування можуть вноситися зміни з метою підтримання в актуальному стані таксаційної та картографічної баз даних, які містять кількісну та якісну інформацію про лісові ділянки та з метою виготовлення актуальних матеріалів лісовпорядкування.

Первинне базове лісовпорядкування здійснюється в лісах, які впорядковуються вперше. Під час його проведення виконуються лісотаксаційні роботи із застосуванням інструментальних вимірювань, закладання необхідної кількості і видів пробних площ, ландшафтні, ґрунтові, лісотипологічні, лісобіологічні та інші обстеження і дослідження лісових природних комплексів, виявлення пралісів, квазіпралісів, природних лісів, типових та унікальних природних комплексів, місць зростання та оселення рідкісних та таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу і які підлягають заповіданню, включенню до екологічної мережі, особливій охороні в окремих областях згідно з регіональними (обласними) переліками, та виконання інших робіт, визначених рішенням першої лісовпорядної наради відповідно до технічної документації з проведення лісовпорядкування.

Повторне базове лісовпорядкування здійснюється в раніше впорядкованих лісах. Під час його проведення здійснюється часткове коригування внутрішньогосподарської організації, виконуються лісотаксаційні роботи, закладається необхідна кількість пробних площ, здійснюється повторне обстеження всіх пробних площ, які збереглися від попередніх лісовпорядкувань, ландшафтні, ґрунтові, лісотипологічні, лісобіологічні та інші обстеження і дослідження лісових природних комплексів, виявлення місць зростання та оселення рідкісних та таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу та виконання інших робіт, визначених рішенням першої лісовпорядної наради відповідно до технічної документації з проведення лісовпорядкування.

Під час базового лісовпорядкування складається Проект організації і розвитку лісового господарства, який включає в себе наступні матеріали лісовпорядкування: пояснювальну записку до Проекту організації і розвитку лісового господарства (далі - пояснювальна записка); таксаційні описи лісів; відомість визначення розрахункової лісосіки на проєктний період у випадку, якщо матеріалами лісовпорядкування планується проведення рубок головного користування; фонди рубок, лісовідновлення, лісорозведення, лісових ділянок та нелісових земель, які не підлягають лісорозведенню, відомості запроєктованих лісогосподарських заходів; планово-картографічні матеріали на паперових і електронних носіях, виготовлені на оновленій картографічній основі в цифровій формі як набори тематичних геопросторових даних; форми державного лісового кадастру; матеріали поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок; висновки про належність конкретної лісової ділянки або її частин до пралісів, квазіпралісів чи природних лісів та бланки ідентифікації пралісів, квазіпралісів та природних лісів; висновки про врахування результатів зоологічних, ботанічних та геоботанічних досліджень; протоколи лісовпорядних нарад; таблиці врахування пропозицій та зауважень; обґрунтування розрахункових лісосік у випадках, визначених цим Порядком; інші документи, визначені рішеннями лісовпорядних нарад та технічною документацією з проведення лісовпорядкування.

Матеріали лісовпорядкування, які містять атрибутивну та картографічну інформацію про кількісні та якісні характеристики лісових ділянок, розробляються, зберігаються та оприлюднюються в електронній формі.

Отже, враховуючи норми діючого законодавства станом на 2014 рік, Протокол першої лісовпорядної наради з лісовпорядкування державних лісогосподарських підприємств Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України від 03.06.2014, є частиною матеріалів лісовпорядкування, яким передбачені певні заходи.

Також, в матеріалах справи міститься «Проект організації та розвитку лісового господарства Державного підприємства «Вищедубечанський лісгосп» Київського обласного та по м. Києву Управління лісового та мисливського господарства. Лебедівське лісництво, таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків. Львів-2015», в якому зазначено перелік лісів у межах населених пунктів Лебедівського лісництва, та схема (малюнок № 2) (а.с.35-37, т.№1).

В матеріалах лісовпорядкування 2014 року відсутня будь-яка інформація про матеріалами топографо-геодезичних зйомок за результатами яких повинен був складний геожурнал та формуляр-документ, у якому записуються всі основні дані вибраної технологічної схеми і точності знімання, відомості про прийняту систему координат і висот, що суперечить Інструкції з проведення лісовпорядкування в єдиному державному лісовому фонді СРСР, затвердженої постановою Державного комітету СРСР по лісовому господарству від 12.09.1985 №4, Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11.12.1986, Інструкцією з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженою наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру від 09.04.1998 №56.

Отже, надані планово-картографічні матеріали лісовпорядкування 2014 року не містять інформацію про систему координат за допомогою яких можливо встановити місцерозташування земельних ділянок.

Надані матеріали лісовпорядкування 2014 року містять наступну інформацію: таксаційні описи лісів; відомість визначення розрахункової лісосіки на проєктний період; фонди рубок, лісовідновлення, лісорозведення, лісових ділянок та нелісових земель, які не підлягають лісорозведенню, відомості запроєктованих лісогосподарських заходів; планово-картографічні матеріали в паперовому вигляді без картографічної основи; матеріали поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок; протоколи лісовпорядних нарад; таблиці врахування пропозицій та зауважень; обґрунтування розрахункових лісосік визначених Порядком №749.

Дослідивши державний акт на право постійного користування землею серія ІІ-КВ №003309, зокрема «План зовнішніх меж землекористування», необхідно зазначити, що Вище-Дубечанському держлісгоспу передані 22 земельні ділянки, з них:

- ділянки з №1 по №8 та з №12 по №21 - мають видовжену форму, межують з каскадом Київської ГЕС і ГАЕС, дренажним каналом, захисною дамбою та іншими суміжними землекористувачами. Отже, ділянки знаходяться між дамбою, яка розділяє Київське море і сушу та Хотянівською захисною дамбою, в середині яких проходить дренажний (обвідний) канал.

- ділянки під №9, №10, №11, №22, №23 (згідно опису меж), межують з Старосільським лісництвом в межах Хотянівської сільської ради, КСП ім. Шолуденка в межах Лебедівської сільської ради та Лебедівською сільською радою.

Ділянки під №22- №23 межують:

- від А до Б - Пірнівське лісництво в межах Вищедубечанської сільської ради;

- від Б до В - Пірнівське лісництво в межах Нижчедубечанської сільської ради;

- від В до Г - р-п «Деснянський» в межах Нижчедубечанської сільської ради;

- від Г до Д - Пірнівське лісництво в межах Нищедубечанської сільської ради;

- від Д до Е - Старосільське лісництво в межах Хотянівської сільської ради;

- від Е до Є - КСП ім. Шолуденка в межах Лебедівської сільської ради;

- від Є до Ж - Лебедівська сільська рада;

- від Ж до А - КСП ім. Шолуденка в межах Лебедівської сільської ради.

Порівнюючи конфігурацію земельної ділянки, яка зображена на схемі (а.с.37, т.№1, малюнок №2, №4) та конфігурацію земельної ділянки, яка зображена на Плані зовнішніх меж землекористування в державному акті серія ІІ-КВ №003309 (а.с.34, т.№1, малюнок №3, №5) можливо зазначити, що ділянки між собою суттєво відрізняються площею та конфігурацією.

Також необхідно звернути увагу, що державний акт серії ІІ КВ №003309, який виданий Вище-Дубечанському держлісгоспу, для ведення лісового господарства, зареєстрований 24.08.1998, а земельна ділянка відводилася та передана у власність ОСОБА_1 23.10.2020. Тобто на момент відведення земельної ділянки за кадастровим номером :32:017:0377, межі земельної ділянки, яка перебуває у користуванні Вище-Дубечанського держлісгоспу, були вже сформовані.

Можливо припустити, що на земельну ділянку, яка відображена на Плані зовнішніх меж землекористування в державному акті серія ІІ-КВ №003309, присвоєно кадастровий номер :34:164:0001.

Більш того, необхідно зазначити, що згідно інформації, яка міститься у вільному доступі земельна ділянка з кадастровим номером :32:017:0377, яка передана у власність ОСОБА_1 знаходиться приблизно на відстані 1496 м від земель лісового фонду (малюнок №10).

Таким чином, відповідно до висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №291/08-2023 від 27.06.2024 року: 1. Узагальнюючи результати дослідження встановлено, що земельна ділянка площею 0,25 га відводилася за рахунок земель комунальної власності, земель запасу, не наданих у власність чи користування, згідно плану зонувань території (який розроблений до розробки проекту землеустрою щодо відведення ділянки) віднесена до категорії земель житлової забудови, яка розташована в межах села Лебедівки і не могла одночасно перебувати у державній власності і відноситися до земель лісогосподарського призначення. Земельна ділянка з кадастровим номером земельна :32:017:0377, виділена ОСОБА_1 на підставі рішення Лебедівської сільської ради Вишгородського району від 23.10.2020 року №864-46-VII відносилась до земель запасу сільської ради, яка перебувала у комунальній власності Лебедівської сільської ради, яка в подальшому згідно плану зонування території Лебедівської сільської ради була віднесена до земель житлової забудови визначені ст. 19 та Главою 6 Земельного кодексу України. 2. Земельна ділянка з кадастровим номером :32:017:0377 не накладається на землі лісогосподарського призначення які перебувають у постійному користуванні філії «Вищедубечанське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003309 від 24.09.1998 року, розташовані на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області, оскільки відводилась за рахунок земель запасу сільської ради, які перебували у комунальній власності Лебедівської сільської ради та в подальшому згідно плану зонування території Лебедівської сільської ради була віднесена до земель житлової забудови визначені ст.19 та Главою 6 Земельного кодексу України. 3. Надані матеріали лісовпорядкування 2014 року містять інформацію про: таксаційні описи лісів; відомість визначення розрахункової лісосіки на проєктний період; фонди рубок, лісовідновлення, лісорозведення, лісових ділянок та нелісових земель, які не підлягають лісорозведенню, відомості запроєктованих лісогосподарських заходів; планово-картографічні матеріали в паперовому вигляді без картографічної основи; матеріали поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок; протоколи лісовпорядних нарад; таблиці врахування пропозицій та зауважень; обґрунтування розрахункових лісосік визначених Порядком №749, при цьому не визначають межі земельних ділянок ДП «Вищедубечанське лісове господарство» згідно наданих під позовну заяву планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування 2014 року на момент виділення земельної ділянки :32:017:0377 у власність ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташовування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Відповідно до частини першої та другої статті 50 Закону України «Про землеустрій» визначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до ст.55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті зеленими насадженнями в межах населених пунктів, яку не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

Відповідно до статті 48 Лісового кодексу України в матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування. Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування. У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства об`єкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення. Так, згідно з вимогами пункту 2.1.4 даної Інструкції складені оригінали планшетів, які мають межі з іншими землекористувачами, завіряються в органах землевпорядкування того району, де проводяться лісовпорядкувальні роботи.

Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища. Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов`язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.

Відповідно до ст.49 Лісового кодексу України державний лісовий кадастр на території України ведеться з метою ефективної організації охорони і захисту лісів, раціонального використання лісового фонду України, відтворення лісів, здійснення систематичного контролю за якісними і кількісними змінами лісів; Державний лісовий кадастр ведеться на основі державного земельного кадастру.

Згідно зі ст.52 Лісового кодексу України - документація державного лісового кадастру ведеться органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, на основі державного земельного кадастру, матеріалів лісовпорядкування, інвентаризації, обстежень та обліку лісів окремо по власниках лісів і постійних лісокористувачах.

Відповідно до п.п.4-7 Порядку ведення державного лісового кадастру та обліку лісів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №848 від 20.06.2007 року, документація кадастру ведеться на основі даних державного земельного кадастру, матеріалів лісовпорядкування, інвентаризації, обстежень та первинного обліку лісів окремо за власниками лісів і постійними лісокористувачами на підставі документів, визначених статтею 52 Лісового кодексу України. Дані про розподіл лісового фонду між власниками лісів і постійними лісокористувачами, його кількісний склад погоджуються з територіальними органами земельних ресурсів. Інформація про зміни у лісовому фонді вноситься власниками лісів і постійними лісокористувачами у матеріали первинного обліку лісів станом на 1 січня поточного року. На основі такої інформації уточнюється до 1 лютого документація кадастру. Республіканський комітет з лісового та мисливського господарства Автономної Республіки Крим, територіальні органи Держлісагентства щороку подають територіальним органам земельних ресурсів інформацію про показники кадастру з урахуванням поточних змін для ведення ними державного земельного кадастру.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим, заявляючи певні позовні вимоги особа повинна нести тягар їх доказування.

Положеннями статей 77, 78 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, водночас, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з п.3 ст.12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви не додано матеріалів лісовпорядкування, які б відповідали вимогам чинного законодавства та підтверджували б відношення оспорюваної земельної ділянки до земель лісового фонду.

Відповідно до п. 5 Розділу VIII Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Таким чином, після отримання державного акту, право користування підтверджується виключно цим документом, що зумовлює застосування до правовідносин відповідних норм земельного законодавства України та неможливість використання матеріалів лісовпорядкування на підтвердження права користування сформованою земельною ділянкою. Надані позивачем картографічні матеріали з начебто нанесеними межами та накладанням земельних ділянок не містять масштабу, будь-яких розмірів та одиниць вимірювання, кадастрового номеру ділянки лісогосподарського призначення, координат поворотних точок земельних ділянок, дати складання, підпису та печатки сертифікованого інженера-геодезиста, землевпорядника або іншої особи, яка має право складати та посвідчувати достовірність таких документів, внаслідок чого вони складені в порушення вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про топографо-геодезичну та картографічну діяльність», Закону України «Про землеустрій» та не мають доказового значення.

Позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували час, спосіб, вид системи координат, кваліфікацію виконавця, яким було проведено топографо-геодезичні та картографічні роботи, кадастрові зйомки (комплекс робіт, спрямованих на вивчення необхідних топографічних елементів місцевості щодо пунктів геодезичної мережі (зокрема, меж земельних ділянок з їх найменуваннями, кількісними та якісними показниками) і нанесення їх на планшет для створення планів (карт), що служать основою для кадастрів), за наслідками яких було визначено координати поворотних точок, зокрема, й кварталів на які встановлено накладення.

У практиці ЄСПЛ («Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу - втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття «суспільний інтерес» має широке значення (рішення від 23 листопада 2000 року в справі «Колишній король Греції та інші проти Греції»).

Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить «суспільний інтерес» (рішення ЄСПЛ від 2 листопада 2004 року в справі «Трегубенко проти України»).

Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Дотримання принципу «належного урядування» оцінюється одночасно з додержанням принципу «пропорційності», при тому, що немає точного, вичерпного переліку обставин і фактів, установлення яких беззаперечно свідчитиме про додержання чи порушення «справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини».

Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується суб`єктивної складової кожної конкретної справи, а тому має бути з`ясований у кожній конкретній справі на підставі безпосередньо встановлених обставин і фактів.

У пункті 71 рішення у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити допущену в минулому «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися у нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, враховуючи вище викладене судом під час розгляду справи не здобуто доказів, відповідно до положень ст.12 ЦПК України, що земельна ділянка площею 0,25 га з кадастровим номером :32:017:0377 незаконно перебуває у володінні ОСОБА_6 .

Отже, враховуючи приписи змагальності та диспозитивності судового розгляду, позовні вимоги прокурора про витребування на користь держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації із незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки ділянка площею 0,25 га з кадастровим номером :32:017:0377, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням положення ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись статтею 256, 257, 261, 267 ЦК України, статтями 13, 19, 20, 21, 125, 149 ЗК України, 4, 12, 13, 56, 57, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Заступника керівника Київської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі: Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства до Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_1 , третя особа: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Вищедубечанське лісове господарство» про визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Київська обласна прокуратура (, 01601, м. Київ, бул. Л. Українки, 27/2);

Вишгородська районна державна адміністрація Київської області (, 07301, Київська область, м. Вишгород, пл. Шевченка, 1);

Київської області та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства (, 08114, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Стоянка, вул. Лісна, 15).

Відповідач: Пірнівська сільська ради Вишгородського району Київської області (, 07342, Київська область, Вишгородський район, с. Пірнове, вул. Спортивна, 1);

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Третя особа: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Вищедубечанське лісове господарство» (, 07342, Київська область, Вишгородський район, с. Пірнове, вул. Київська, 1-А).

Суддя О.Д. Рудюк