Справа № 544/489/24
пров. № 4-с/544/2/2024
У Х В А Л А

іменем України

13 червня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої - судді Сайко О.О.,

за участю секретаря Костенко Т.В.,

представника боржника адвоката Чумарного А.І.,

державного виконавця Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юнак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин по вул. Соборна,41 цивільну справу за скаргою адвоката Чумарного А.І. в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юнак А.О. в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та безпідставного стягнення виконавчого збору/основної винагороди у розмірі 14200 грн у виконавчому провадженні №74234557 в порядку ст.447 ЦПК України,

У С Т А Н О В И В:

Адвокат Чумарний А.І. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юнак А.О. в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та безпідставного стягнення виконавчого збору/основної винагороди у розмірі 14200 грн у виконавчому провадженні №74234557 в порядку ст.447 ЦПК України,

В обґрунтування скарги вказує, що згідно рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 30.01.2023 року у цивільній справі № 544/1338/22, що набрало законної сили 19.12.2023 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, що належить на праві власності та використанні земельної ділянки за цільовим призначенням задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 видалити дерева, які розташовані вздовж спільної межі домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на відстані менше 4 метрів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в розмірі - 992, 40 грн. Згідно з додатковим рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат понесених на правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

21.02.2024 року, на підставі вищевказаного рішення суду, старшим державним виконавцем Пирятинського відділу ДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юнак А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74234557, згідно з якою зобов`язано ОСОБА_1 видалити дерева, які розташовані вздовж спільної межі домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на відстані менше 4 метрів. Боржнику надано десятиденний термін для виконання рішення суду та стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 14200 грн.

Скаржник вважає дії державного виконавця в частині відкриття виконавчого провадження із вищевказаним зобов`язанням видалити дерева та безпідставного нарахування виконавчого збору/основної винагороди в розмірі 14200 грн. такими, що грубо суперечать вимогам чинного законодавства України, а постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною, що підлягає скасуванню як незаконна.

Всупереч вимог законодавства України, старший державний виконавець ОСОБА_3 в силу покладених на неї прав та обов`язків (повноважень), формально та безпідставно не з`ясувала та не перевірила факту повного, до відкриття виконавчого провадження, добровільного, фактичного виконання ОСОБА_1 (боржником) рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 30.01.2023 року в частині видалення/спиляння дерев горіху, черешні, шовковиці, персику, що знаходилися на відстані менше ніж 4 метра до межі, винесла оскаржувану постанову та безпідставно стягнула з боржника 14200 грн. виконавчого збору/основної винагороди виконавця.

Так як до цього часу, постанова про відкриття виконавчого провадження № 74234557 від 21.02.2024 року залишається не скасованою, не скасоване стягнення виконавчого збору/основної винагороди в розмірі 14200 грн., виконавче провадження не закінчено, з метою захисту прав та охоронюваних законних інтересів, він вимушений звернутися до Пирятинського районного суду Полтавської області в інтересах боржника із скаргою на дії виконавця в порядку ст. 447 ЦПК України.

Просив визнати дії старшого державного виконавця Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юнак Анастасії Олександрівни щодо безпідставного винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 74234557 від 21.2.2024 року в частині зобов`язання боржника ОСОБА_1 видалити дерева, які розташовані вздовж спільної межі домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на відстані менше 4 метрів та стягнення з боржника ОСОБА_1 . виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 14200 грн. - протиправними.

Визнати постанову про відкриття виконавчого провадження № 74234557 від 21.02.2024 року в частині зобов`язання боржника ОСОБА_1 видалити дерева, які розташовані вздовж спільної межі домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на відстані менше 4 метрів та стягнення з боржника ОСОБА_1 . виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 14200 грн, винесену старшим державним виконавцем Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юнак Анастасією Олександрівною протиправною та скасувати її.

В судовому засіданні представник боржника підтримав скаргу та пояснив, що державний виконавець безпідставно прийняла рішення про відкриття виконавчого провадження, не перевіривши фактичне виконання рішення суду боржником, у зв`язку з чим на боржника безпідставно покладено стягнення основної винагороди приватного виконавця у розмірі 14200 грн, що суперечить Закону України «Про виконавче провадження». Саме на державного виконавця покладено обов`язок та відповідальність за належне виконання рішень суду, тому, маючи сумніви щодо порядку його виконання, він зобов`язаний був звернутися за роз`ясненням до суду, а не тлумачити його на власний розсуд. На момент відкриття виконавчого провадження дерево згідно рішення суду вже було видалене, залишився пеньок. Онук боржника на її прохання дійсно його видалив після того як державний виконавець наклала штраф на боржника за невиконання рішення суду. Але, якщо буквально тлумачити мотивувальну частину рішення суду апеляційної інстанції, можна прийти до висновку, що дерево потрібно видаляти з усією кореневою системою, що є недоцільним.

Державний виконавець у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, вважає, що виконавче провадження було відкрите правомірно, відповідно до вимог закону, на підставі заяви стягувача. Одночасно з постановою про відкриття провадження прийнято рішення про стягнення виконавчого збору, що відповідає вимогам закону. Зазначення в постанові щодо винагороди приватного виконавця це технічна помилка програми, де міститься подібний шаблон. Після відкриття провадження державний виконавець виїхала на місце, щоб перевірити виконання рішення суду боржником. На місці було встановлено, що дерево видалене не повністю залишився пеньок. Тому було прийняте рішення про стягнення з боржника штрафу. Лише після того як пеньок був видалений прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження. Вважає, що якщо у боржника були сумніви щодо порядку виконання рішення суду, він мав звернутися із заявою про роз`яснення рішення суду.

Стягувач ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що дії державного виконавця були правомірними, оскільки боржник свідомо весь час ухилялася від виконання рішення суду. Вважає, що боржник згідно рішення суду повинна була видалити дерево повністю, а вона залишила пеньок, який загрожував руйнуванням стіни приміщення належного їй сараю.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він дійсно на прохання своєї бабусі ОСОБА_1 спочатку спиляв дерево горіха, яке росло на межі домогосподарства боржника і стягувача, а потім викопав і сам пеньок, оскільки на цьому наполягала виконавча служба.

Заслухавши представника скаржника та державного виконавця, стягувача, допитавши свідка, вивчивши та дослідивши скаргу і документи, додані до неї, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 30.01.2023 року у цивільній справі № 544/1338/22, що набрало законної сили 19.12.2023 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, що належить на праві власності та використанні земельної ділянки за цільовим призначенням задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 видалити дерева, які розташовані вздовж спільної межі домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на відстані менше 4 метрів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в розмірі - 992, 40 грн. Згідно з додатковим рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат понесених на правничу допомогу у розмірі 3500 грн.(а.с. 11-15).

21.02.2024 року, на підставі вищевказаного рішення суду, за заявою стягувача ОСОБА_4 від 21.02.2024 (а.с.29) старшим державним виконавцем Пирятинського відділу ДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юнак А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74234557, згідно з якою зобов`язано ОСОБА_1 видалити дерева, які розташовані вздовж спільної межі домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на відстані менше 4 метрів. Боржнику надано десятиденний термін для виконання рішення суду та стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 14200 грн (а.с.10 на звороті). Крім того, 21.02.2024 державним виконавцем винесена постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 14200 грн (а.с.31).

Відповідно до акту державного виконавця від 19.03.2024 державним виконавцем здійснено виїзд за адресою, яка зазначена в рішенні суду та здійснено перевірку виконання рішення під час якого виявлено, що залишився пеньок дерева, всі інші дерева не виявлені. Фотофіксація відбулася в присутності боржника. Боржник відмовилася розписуватися (а.с.32).

Відповідно до акту державного виконавця від 27.05.2024 державним виконавцем здійснено повторний виїзд за адресою, яка зазначена в рішенні суду, та здійснено перевірку виконання рішення під час якого виявлено, що пеньок був викорчуваний, рішення суду виконано (а.с.50).

У зв`язку з викладеним державним виконавцем 28.05.2024 була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, яку боржник також оскаржила в судовому порядку (а.с. 49 на звороті, а.с.59-62). Витрати, виконавчий збір та штрафи виведені в окреме провадження.

Згідно зі статтею 124 Конституції України та статтями 2, 18 ЦПК України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання рішень згідно зі статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

При цьому Закон України «Про виконавче провадження» встановлює саме обов`язок, а не право державного виконавця, відкрити виконавче провадження та прийняти виконавчий документ до виконання, вживати заходів щодо примусового виконання.

Згідно частини 5 статті 26 ЗаконуУкраїни «Провиконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За змістом частин третьої, четвертої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника -фізичної особиі в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника-юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом частини першої статті 448 цього Кодексу скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас частиною другою статті 74 цього Закону визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За таких обставин, проаналізувавши матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку про те, що дії державного виконавця, яка відкрила виконавче провадження на підставі заяви стягувача, були правомірними та відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Проводити перевірку виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження державний виконавець згідно приписів законодавства не уповноважена. У такому випадку відповідальність за подання виконавчих документів, які не підлягають виконанню, покладається на сягувача. Водночас боржник, який вважає, що він належно виконав рішення суду, в порядку, визначеному ст. 432 ЦПК має право подати заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. Натомість боржник ОСОБА_1 (уповноважена нею особа) здійснила виконання рішення суду про видалення дерева горіх з видаленням його пенька, фактично погодившись, що до відкриття виконавчого провадження рішення суду не було виконано належним чином.

Щодо незаконності постанови державного виконавця в частні стягнення виконавчого збору, суд зазнає, що такий обов`язок державного виконавця визначений у ст.27 ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження» . Вказівка в постанові державного виконавця про стягнення основної винагороди приватного виконавця є технічною помилкою і не впливає на законність постанови.

Крім того, установлено, що питання про стягнення виконавчого збору після закінчення виконавчого провадження виділене у окреме виконавче провадження і боржник його оскаржила у судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 447-450 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні скарги адвоката Чумарного А.І. в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юнак А.О. в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та безпідставного стягнення виконавчого збору/основної винагороди у розмірі 14200 грн у виконавчому провадженні №74234557 в порядку ст.447 ЦПК України відмовити.ю

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після поверення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст ухвали виготовлений 21.06.2024.

Суддя О.О.Сайко