Справа №203/2895/24
Провадження №2/0203/1287/2024
14.11.2024 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Гапоновій К.В.,
-представниці позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_2 про зобов`язання звільнити орендоване приміщення,
1. 5 червня 2024 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання звільнити орендоване приміщення. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.12.2020 між ОСОБА_3 та відповідачем було укладено договір оренди, відповідно до умов якого останній прийняв у тимчасове платне користування нежитлове приміщення № НОМЕР_1 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Між тим, 07.09.2020 рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська право власності ОСОБА_3 на спірне приміщення було скасоване, а само приміщення витребуване з незаконного володіння останньої. Тепер право власності на вказане приміщення зареєстроване за позивачем, який звернувся до відповідача з вимогою звільнити орендоване майно. Відповідач продовжує користуватися предметом оренди, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про зобов`язання його звільнити приміщення, вселення до нього позивача (а.с.а.с. 1 3).
2. 30 серпня 2024 року відповідач подав до суду відзив на позов, який був залишений без розгляду у зв`язку з порушенням строку його подання, визначеного судом (а.с.а.с. 68, 69).
3. Представниця позивача у судовому засіданні заявлений позов підтримала, пояснивши, що 18.12.2020 між ОСОБА_3 та відповідачем було укладено договір оренди, відповідно до умов якого останній прийняв у тимчасове платне користування нежитлове приміщення № НОМЕР_1 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Між тим, 07.09.2020 рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська право власності ОСОБА_3 на спірне приміщення було скасоване, а само приміщення витребуване з незаконного володіння останньої. Тепер право власності на вказане приміщення зареєстроване за позивачем, який звернувся до відповідача з вимогою звільнити орендоване майно. Відповідач продовжує користуватися предметом оренди.
4. Відповідач, його представниця до суду не з`явилися, повторно звернувшись з клопотанням про відкладення розгляду справи. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
5. 14 листопада 2024 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку.
6. Суд, заслухавши пояснення представниці позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав.
7. Судом встановлено, що 07.09.2020 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №203/1740/19 за позовом АТ «Українська залізниця» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шатковська Ірина Юріївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кретова Наталія Борисівна, про визнання недійсними договору купівлі-продажу та договору іпотеки, витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування записів про право власності та про обтяження було ухвалене рішення про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису №25252760 від 15.03.2018 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , витребування з її незаконного володіння на користь АТ «Українська залізниця» зазначеного приміщення. Рішення було оскаржене в апеляційному порядку й набрало законної сили (а.с.а.с. 10 15).
8. 18 грудня 2020 року між ОСОБА_5 та відповідачем було укладено договір оренди, згідно з яким останньому строком два роки та одинадцять місяців у платне користування було надано спірне приміщення. Строк оренди починається від дати підписання договору оренди (пункт 7.1 розділу 7) (а.с.а.с. 6, 7).
9. 27 серпня 2021 року право власності позивача на спірне приміщення на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, ухваленого у цивільній справі №203/1740/19, було поновлене у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 8).
10. 21 вересня 2023 року відповідачеві було вручене письмове попередження про наявність у позивача заперечень проти продовження строку дії договору оренди від 18.12.2020, звільнення орендованого приміщення після закінчення строку дії оренди (а.с. 9).
11. Дотепер відповідач не звільнив орендоване приміщення.
12. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини.
13. Згідно з частиною 1 статті 759 ЦК за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
14. За договором оренди від 18.12.2020 ОСОБА_5 передала відповідачеві предмет оренди, про що свідчить зміст договору, отже, вказаний правочин, у розумінні статті 759 ЦК, було укладено.
15. За правилами, встановленими частиною 1 статті 770 ЦК, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.
16. Зважаючи на зміст приведеної норми, після зміни власника орендованого майна на позивача до останнього перейшли не тільки обов`язки, але й права наймодавця, тобто усі права, які набула ОСОБА_5 при укладенні 18.12.2020 договору оренди.
17. Статтею 610 ЦК визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
18. За приписами частини 1 статті 14 ЦК цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
19. Відповідно до статті 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються.
20. Згідно з пунктом 7.1 розділу 7 «Строк дії, зміна та розірвання договору» договору оренди від 18.12.2020 цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє строком два роки та одинадцять місяців. Якщо орендар продовжує володіти та/або користуватися приміщенням після закінчення строку договору, то, за відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був ним раніше встановлений.
21. Судом було встановлено, що за 21.09.2023 (тобто майже за два місяця до закінчення строку дії договору оренди) відповідачеві було вручене письмове попередження про наявність у позивача заперечень проти продовження строку дії договору оренди, звільнення орендованого приміщення після закінчення строку дії оренди.
22. Зазначена обставина абсолютно свідчить про виникнення у відповідача обов`язку 19.11.2023 звільнити орендоване приміщення.
23. З огляду на викладене суд доходить висновку про обґрунтованість заявленого у справі позову та необхідність у його задоволенні.
24. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивача необхідно стягнути компенсацію його судових витрат у сумі 3 028,00 грн (а.с. 21).
25. Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263 265, 274, 275, 279 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Зобов`язати ОСОБА_2 звільнити нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , надавши доступ до нього акціонерному товариству «Українська залізниця».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» компенсацію судових витрат у сумі 3 028,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 18 листопада 2024 року.
Суддя М.О. Католікян