Справа № 604/904/24
Провадження № 2/604/320/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: с. Остап`є, Тернопільський район, Тернопільська область, РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: с. Остап`є, Тернопільський район, Тернопільська область, РНОКПП НОМЕР_2 ), Скалатської міської територіальної громади в особі Скалатської міської ради (юридична адреса: вул. Грушевського, 2, м. Скалат, Тернопільський район, Тернопільська область) про визнання права власності на спадкове майно, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Скалатської міської територіальної громади в особі Скалатської міської ради, про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Скалатської міської територіальної громади, в якому просить визнати за ним право власності на 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також на 1/3 частку вказаного житлового будинку, яка належить йому як члену колгоспного двору. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3 . Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться під АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів ОСОБА_1 . Разом із цим, вказаний житловий будинок належав колгоспному двору, членами якого були ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Отже, кожному із них належало по 1/3 частці вказаного будинковолодіння. Спадкоємцем, який має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 є його дружина - ОСОБА_2 , яка від її прийняття відмовилася, про що подала відповідну заяву. Отже, позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , а отже, він має право на 1/3 частку будинковолодіння як член колгоспного двору, а також на 1/3 частку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_3 .

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 25 червня 2024 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 16 липня 2024 року до участі у справі у якості відповідача залучена ОСОБА_2 .

27 серпня 2024 року надійшла зустрічна позовна заява від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Скалатської міської територіальної громади, в особі Скалатської міської ради, про визнання права власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належить їй як члену колгоспного двору.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2024 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 10 вересня 2024 року справи прийняті до спільного розгляду та об`єднані в одне провадження. Підготовче провадження у справі закрито.

Позивач-відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги за первісним позовом підтримує та просить задоволити, проти задоволення зустрічного позову не заперечує.

Відповідач-позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримує та просить задоволити.

Представник відповідача Скалатської територіальної громади Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно з якою просять справу розглянути без їх участі, позов визнають та не заперечують щодо задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з відсутністю заперечень відповідача щодо позову, суд вважає за можливе прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, в порядку, передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Остап`є Підволочиського району Тернопільської області, що вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 21 вересня 1984 року. Актовий запис №31. Батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

10 лютого 2001 року Підволочиським РВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 .

Відповідно до копії картки платника податків ОСОБА_1 присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Остап`є Підволочиського району Тернопільської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Підволочиським РВ УМВС України в Тернопільській області. Згідно із копією картки платника податків їй присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 11 листопада 2009 року склав заповіт, який зареєстровано в реєтрі за №55 та посвідчено секретарем Остап`ївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області. У вказаному заповіті ОСОБА_3 на випадок його смерті зробив заповітне розпорядження, згідно із яким все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, та все те, що ще буде належати йому на час смерті, а також належні йому майнові права та обов`язки, заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 07 грудня 2023 року Скалатською міською радою, актовий запис №141.

Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29 січня 2024 року, після його смерті заведено спадкову справу №07/2024.

10 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Журавель С.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 . Однак, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа спадкодавця на спадкове майно, про що видано відповідну постанову №04/0231.

ОСОБА_2 одержувати обов`язкову частку у спадщині після смерті чоловіка - ОСОБА_3 , відмовилася, що вбачається із поданої нею нотаріусу заяви від 26 січня 2024 року, зареєстрованої в реєстрі за №8-1, та посвідченої старостою Остап`ївського старостинського округу Скалатської міської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно із довідкою №47 від 20 лютого 2024 року, виданою БТІ Підволочиського району, за адресою АДРЕСА_1 , станом на 01 січня 2013 року, будинковолодіння зареєстроване за ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки №8-54 від 26 січня 2024 року, виданої виконкомом Скалатської міської ради, на день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ним у житловому будинку по АДРЕСА_1 , були зареєстровані ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_1 - син, ОСОБА_4 , онука.

Як вбачається із архівної довідки, виданої архівним відділом Тернопільської області №614 від 20 червня 2024 року, по документах архівного фонду «Остап`ївська сільська рада» у погосподарських книгах села Остап`є станом на 1991 рік значить домогосподарство ОСОБА_3 - голова господарства, разом із ним проживали: ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_1 - син.

Із довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна №46 та Інформації №45, виданих БТІ Підволочиського району 20 лютого 2024 року, вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Свідоцтво про право власності на жилий будинок видане 30 вересня 1992 року.

20 лютого 2024 року БТІ Підволочиського району виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , із зазначенням технічних характеристик будинку, зокрема, загальна площа - 104,7 м.кв, житлова площа - 61,10 м.кв.

Відповідно до ст. 120 ЦК Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент виникнення правовідносин (далі ЦК УРСР), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а згідно ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Пленум Верховного Суду України у п. а) ч. 6 постанови №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснює, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена колгоспного двору визначається з рівності часток всіх його членів.

Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить по 1/3 частці житлового будинку АДРЕСА_1 . Після припинення існування колгоспного двору свої частки вони не витребували і продовжували брати участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства колишнього колгоспного двору.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у пункті 7 постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах права приватної власності», судам слід враховувати, що відповідно до ст. 55 Закону «Про власність» громадянин не може бути позбавлений права власності на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України.

Наданою суду спадковою справою №07/2024, заведеною до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , підтверджується, що спадщину за заповітом після його смерті прийняв син - ОСОБА_1 . Дружина померлого, ОСОБА_2 , яка має право на обов`язкову частку у спадщині, від її прийняття відмовилася, про що подала відповідну заяву. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 немає.

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, серед якого житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів ОСОБА_1 , тобто позивачу за первісним позовом. При цьому, вказаний житловий будинок належав колгоспному двору, членами якого були ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (позивач-відповідач) та ОСОБА_2 (відповідач-позивач), отже, кожному із них належало по 1/3 частці вказаного будинковолодіння. Відтак, ОСОБА_1 має право на 1/3 частку будинковолодіння як член колгоспного двору, а також на 1/3 частку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_3 . Спадкоємцем, який має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 є його дружина - ОСОБА_2 , яка від її прийняття відмовилася, про що подала відповідну заяву. Однак, ОСОБА_2 має право на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , як член колгоспного двору.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на належне спадкодавцю майно, тому позивач змушений звертатися в суд за захистом своїх невизнаних прав.

Таким чином, суд вважає позовні як за первісним так і за зустрічним позовом вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачами обставини унеможливлюють іншим способом захистити їх права та інтереси, тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , а саме на 1/3 частку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на 1/3 частку вказаного житлового будинку як за членом колгоспного двору. Також, слід визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку вказаного будинковолодіння, як за членом колгоспного двору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7, 9, 10, 77, 79, 80, 89, 223, 211, 247, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 392, 1218, 1223, 1268 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: с. Остап`є, Тернопільський район, Тернопільська область, РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: с. Остап`є, Тернопільський район, Тернопільська область, РНОКПП НОМЕР_2 ), Скалатської міської територіальної громади в особі Скалатської міської ради (юридична адреса: вул. Грушевського, 2, м. Скалат, Тернопільський район, Тернопільська область) про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме на: 1/3 частку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 1/3 частку, яка належить йому як члену колгоспного двору.

Зустрічний позов ОСОБА_2 (адреса реєстрації: с. Остап`є, Тернопільський район, Тернопільська область, РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: с. Остап`є, Тернопільський район, Тернопільська область, РНОКПП НОМЕР_1 ), Скалатської міської територіальної громади в особі Скалатської міської ради (юридична адреса: вул. Грушевського, 2, м. Скалат, Тернопільський район, Тернопільська область), про визнання права власності - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , як за членом колгоспного двору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сидорак Г.Б.