РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Наркевицька селищна рада Хмельницького району Хмельницької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті, заінтересована особа Наркевицька селищна рада Хмельницького району Хмельницької області звернулась ОСОБА_1 .

В судовому засіданні заявниця та представник заявниці заяву повністю підтримали, просять суд її задоволити з підстав, викладених у заяві та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Рівне.

В судове засідання представник заінтересованої особи Наркевицької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою рекомендованим листом, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про утримання копії ухвали про відкриття провадження та заяви з додатками рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заявник по справі народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Шмирки район Базалія Кам`янець-Подільська область.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 10 січня 1953 року сіль ЗАГС з якого вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Шмирки район Базалія область Кам`янець-Подільська, про що зроблено відповідний запис за №3.

Батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 1 червня 1974 року сіль бюро ЗАГС с.Личівськ Личівського району вбачається що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 уклали шлюб 1 червня 1974 року, про що зроблено запис за №5. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_6 , дружині ОСОБА_6 .

З дослідженого в судовому засіданні паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 виданого 10 березня 1998 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 має місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 з 15.08.16 (аркуш 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 матір заявниці ОСОБА_2 померла.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданим 26 липня 2010 рок відділом реєстрації акті цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті Україна Рівненська область місто Рівне, про що зроблено відповідний актовий запис за №1258.

Спадкоємцям першої черги після смерті ОСОБА_2 були діти покійної заявниця та два її брати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які спадщину після смерті матері не прийняли.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер брат заявниці ОСОБА_8 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 виданим 01 квітня 2020 року виконавчим комітетом Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області з якого вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 про що складено відповідний актовий запис №29. Місце смерті Україна Хмельницька область Волочиський район с.Шмирки.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер брат заявниці ОСОБА_7 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 виданим Наркевицькою селищною радою Хмельницького району Хмельницької області з якого вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 про що складено відповідний актовий запис №15. Місце смерті Україна Хмельницька область Хмельницький район с.Шмирки.

З дослідженої в судовому засіданні довідки від 16 липня 2024 року №50 виданої за підписом старости Шмирківського старостинського округу Наркевицької ТГ Сліпчук Т.І. вбачається, що довідка видана ОСОБА_1 про те, що на день смерті ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована одна за адресою АДРЕСА_2 .

З дослідженої в судовому засіданні довідки від 25 липня 2024 року №54 виданої за підписом старости Шмирківського старостинського округу Наркевицької ТГ Сліпчук Т.І. вбачається, що довідка видана ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2000 року по день смерті проживала з дочкою ОСОБА_1 в м.Рівне. Довідка написана зі слів сусідів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Як пояснила в судовому засіданні позивачка, до 2000 року її матір ОСОБА_2 проживала за місцем реєстрації, а в подальшому з 2000 року вона забрала її до себе проживати в м.Рівне, оскільки матір потребувала постійного догляду до допомоги внаслідок свого віку та стану здоров`я. Після її звернення до нотаріуса з заявою для оформлення права на спадкове майно після смерті матері їй нотаріусом було відмовлено та роз`яснено, що оскільки матір була зареєстрована в с.Шмирки, і вона не звернулася в шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини, їй необхідно підтвердити факт її постійного проживання з спадкодавцем у судовому порядку.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підтвердили факт проживання матері заявниці ОСОБА_2 разом з заявницею у м.Рівне на день її смерті.

Верховний Суд в Постановах від 07 листопада 2018 року у справі №336/709/18-ц (провадження №61-39374св18); від 14 квітня 2021 року у справі №205/2102/19 (провадження №61-872св21), від 15 листопада 2021 року у справі №554/10125/20 (провадження №61-12758св21) неодноразово зазначав, що існування спору про право має бути реальним, а не гіпотетичним.

В Постанові верховного Суду від 03 серпня 2022 року по справі №759/12740/21 (провадження №61-126 св 22), яка є аналогічною щодо підстав та предмету даної справи викладено наступні висновки:

«Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені такої інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений пі час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду )частина четверта статі 315 ЦПК України).

У пункті 1 постанови Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17 (провадження №61-51 сво 18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів, у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567 цс 18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можності одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте, не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому, закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факт потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду, і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвічує факт, що має юридичне значення. Для цього, заявник разом із заявою про встановлення факту, подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причини відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Згідно з пунктами 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися о суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним обіднє сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суді і заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею ст.1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя стаття 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.».

При цьому, у вищезазначені постанові Верховний Суд в черговий раз звернув увагу, що існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним та посилання на положення статті 1277 ЦК України, яка регулює відумерлість спадщини і при певних обставинах перехід спадщини у власність територіальної громади, є безпідставним, так як це стосується випадку, коли взагалі відсутні спадкоємці або відмовилися від прийняття (частина перша).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено ті обставини, що заявниця по справі є рідною дочкою померлої ОСОБА_2 , інші спадкоємці першої черги, а саме її брати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 поперли; як письмовими доказами, так і поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків було підтверджено факт проживання заявниці разом зі своєю матір`ю до її смерті, тому суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними, та підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,

293,315,354 ЦПК України, ст.ст.1268,1270 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Наркевицька селищна рада Хмельницького району Хмельницької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн. НОМЕР_7 з ОСОБА_2 до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Рівне.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_7

Заінтересована особа: Наркевицька селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, селище Наркевичі, вул.Незалежності, 2 Хмельницького району Хмельницької області, 31260

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов