Провадження № 2/638/6262/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Харківська міська рада,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мельник Юлія Олександрівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мельник Юлія Олександрівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мельник Юлія Олександрівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в обґрунтування якого зазначила, що напередодні повномасштабного вторгнення РФ на територію України ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 . Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої входить нерухоме майно, а саме частка квартири АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належить позивачу, та їхнім дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Як зазначає позивач, окрім неї та спільних дітей, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 за законом та за заповітом немає. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися, спільно із спадкодавцем постійно не проживали, тому не вважаються такими що прийняли спадщину. Позивач 18 вересня 2024 року звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_4 , проте нотаріусом видано постанову, відповідно до якої у встановлений законом шестимісячний строк позивач не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, спільно зі спадкодавцем не проживала отже, відсутні документи, що підтверджують факт прийняття спадщини у встановленому порядку, у зв`язку з чим нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Позивач зазначає, що пропустила строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що з 30 березня 2022 року перебувала у вимушеній евакуації зі статусом ВПО. Крім того, позивач не змогла у визначений строк подати заяви про прийняття спадщини за станом свого здоров`я, оскільки протягом періоду з 19 січня 2022 року по 27 січня 2022 року перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП ХОР «ОКСД РЗН», де проходила разом з чоловіком курс лікування від COVID-19. Після перенесеної хвороби, смерті чоловіка та воєнних дій фізичний та психоемоційний стан здоров`я позивача значно погіршився та потребував тривалого відновлення, що в свою чергу перешкоджало можливості своєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. За період з 2022 року до часу звернення до нотаріуса позивач чотири рази проходила стаціонарне лікування. За таких обставин, тяжкий та періодично критичний стан здоров`я позивача, оголошений в країні воєнний стан, евакуація, активні бойові дії на території м. Харкова та Харківської області, систематичні обстріли території країни, які обмежили роботу державних установ, в тому числі і нотаріальних контор (державних та приватних), зробили об`єктивно неможливим своєчасне звернення позивача до нотаріусу у встановлений строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

З метою захисту спадкових прав ОСОБА_1 просила суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в три місяці від дня набрання законної сили рішенням суду.

Ухвалою суду від 24 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено відповідачу строк 15 днів від дня отримання копії ухвали на подання відзиву на позовну заяву.

Крім того, цією ж ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мельник Юлії Олександрівни докази, а саме: - Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , сформовані станом на дату отримання ухвали; - належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (за наявності).

Копію ухвали від 24 вересня 2024 року разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів в електронному вигляді доставлено в Електронний кабінет Харківської міської ради 25 вересня 2024 року о 17:32 год.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, з клопотанням про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву не звертався, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, про що повідомлено учасників справи.

08 листопада 2024 року до суду від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мельник Юлії Олександрівни надійшли витребувані докази.

Позивач ОСОБА_1 та треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мельник Юлія Олександрівна, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Відповідач Харківська міська рада про судове засідання повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові у віці 84 роки помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 31 січня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) складено відповідний актовий запис № 1911, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 31 січня 2022 року.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 03 березня 1994 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 . Інші співвласники: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 26 січня 1966 року, актовий запис № 78.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою ОСОБА_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де в графі «Батько» зазначено: « ОСОБА_4 »; копією Свідоцтва про укладення шлюбу від 30 грудня 1994 року серія НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_6 30 грудня 1994 року уклала шлюб з ОСОБА_7 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_8 », актовий запис № 990 від 30.12.1994.

У Реєстрі територіальної громади міста Харкова відсутні відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 станом на 28 січня 2022 року, що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 18 вересня 2024 року.

18 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мельник Юлії Олександрівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_4 .

Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мельник Юлією Олександрівною отримано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78398601 від 18 вересня 2024 року та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 78398584 від 18 вересня 2024 року, якими підтверджено відсутність у Спадковому реєстрі заведених спадкових справ та виданих свідоцтв про право на спадщину щодо майна померлого ОСОБА_4 , відсутність виданих від імені ОСОБА_4 заповітів та укладених ним спадкових договорів.

На підстави заяви ОСОБА_1 від 18 вересня 2024 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мельник Юлією Олександрівною заведено спадкову справу № 36/2024 (номер у Спадковому реєстрі 72996199), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78398704 від 18 вересня 2024 року.

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мельник Юлії Олександрівни від 18 вересня 2024 року за вих. № 32/02-14, відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова приватного нотаріуса мотивована тим, що у встановлений законом шестимісячний строк позивач не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, спільно зі спадкодавцем не проживала отже, відсутні документи, що підтверджують факт прийняття спадщини у встановленому порядку.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У справі, що розглядається, встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом щодо спадщини свого чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Іншим спадкоємцем першої черги є ОСОБА_2 . На час смерті ОСОБА_4 не мав зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, що виключає прийняття спадщини будь-яким спадкоємцем в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчився 28 липня 2022 року. У визначений законом шестимісячний строк жодний спадкоємець, зокрема і позивач, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними.

Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі№ 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі доказів, поданих позивачем на підтвердження поважності причин пропуску ОСОБА_1 строку для подачі заяви про прийняття спадщини після покійного чоловіка ОСОБА_4 , судом встановлено наступні обставини.

З виписки із медичної картки стаціонарного хворого від 28 січня 2022 року вбачається, що протягом періоду з 19 січня 2022 року до 27 січня 2022 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП ХОР «ОКСД РЗН», куди була госпіталізована з діагнозом COVID-19. Вказані обставини підтверджуються випискою.

24 лютого 2022 року розпочалася військова агресія РФ проти України. Починаючи з 30 березня 2022 року позивач ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, зареєстрована у м. Кременчук Полтавської області, що підтверджується довідкою № 1631- від 30 березня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Враховуючи вік позивача, якій у березні 2022 року виповнилося 80 років, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що внаслідок перенесеної хвороби, смерті чоловіка та воєнних дій, фізичний та психоемоційний стан здоров`я позивача значно погіршився та потребував тривалого відновлення.

Крім того, вказані обставини знайшли своє підтвердження у наданих позивачем копіях виписок із медичних карт амбулаторного (стаціонарного) хворого від 04.11.2022, № 3241 від 16.12.2022, № 15526 від 01.02.2023, № 15526 від 06.07.2023, з яких вбачається, що протягом періоду з жовтня 2022 року до липня 2023 року ОСОБА_1 чотири рази проходила стаціонарне лікування, серед діагнозів: перелом верхнього кінця плечової кістки, перелом шийки правої плечової кістки зі зміщенням уламків, хронічна ішемічна хвороба серця, атеросклероз аорти, гіпертонічна хвороба, синдром вертебро-базилярної артеріальної системи, наслідки закритої черепно-мозкової травми, вестибулярні порушення, астено-невротичний синдром, що підтверджується відповідними.

Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан з 24.02.2022 року, дію якого продовжено і на цей час.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року (зареєстровано в МЮ України 23.12.2022 року за № 1168/39004) Харківська міська територіальна з 24 лютого 2022 року до 15 вересня 2022 року перебувала у зоні активних бойових дій, з 15 вересня 2022 року до теперішнього часу належить до територій можливих бойових дій.

Загальновідомою обставиною, яка не підлягає доказуванню в силу вимог ч. 3 ст. 82 ЦПК України, є те, що внаслідок систематичних обстрілів території України була обмежена робота державних установ, в тому числі і нотаріальних контор (державних та приватних).

При цьому, суд враховує вік позивача, що з огляду на стан її здоров`я та об`єктивні обставини, пов`язані зі збройною агресією РФ проти України, вочевидь перешкоджало своєчасному зверненню позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Встановлені в судовому засіданні обставини, а саме вік позивача, тяжкий та періодично критичний стан здоров`я позивача, оголошений з 24 лютого 2022 року в країні воєнний стан, активні бойові дії на території м. Харкова та Харківської області, обстріли м. Харкова, перебування позивача з 30 березня 2022 року в евакуації у м. Кременчук Полтавської області, в сукупності свідчать про об`єктивну неможливість своєчасного звернення позивача до нотаріусу у встановлений строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 .

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Відповідна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставин справи, виходячи з принципу пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд визнає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_4

Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та визначення ОСОБА_1 додаткового строку 3 місяці для прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 2, 4, 10, 12-13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 353-354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мельник Юлія Олександрівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці від дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 листопада 2024 року.

Суддя І.П. Латка