Справа № 352/1484/24
Провадження № 2/352/533/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Радишевська З.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 зміст позовних вимог.

22.05.2024 року позивач звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є дочкою ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі земельну частку (пай) площею 22,70 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Братковецької сільської ради Тисменицького району і власником якої вона була. Мати позивача при житті склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, вступивши в управління, володіння та розпорядження спадковим майном, оскільки проводила її похорон, постійно проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяву про відмову від спадщини до нотаріальної контор не подавала. Інші спадкоємці за законом першої черги: відповідачі по справі у встановленому законом порядку та строк не заявили про свої спадкові права, тому вважаються такими, що відмовились від прийняття спадщини. Так, позивач вважає себе спадкоємцем за заповітом після смерті матері, від спадщини не відмовлялась, таку прийняла. Однак не може оформити своїх спадкових прав на вказану земельну частку (пай), оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Тому звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Тому ОСОБА_1 для вирішення даного питання змушена звернутися до суду .

ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили такий задовольнити в повному обсязі. Зазначили, що позивач проживала із батьком, його тіткою та її сином однією сім`єю та вели спільне господарство.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала та просила ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив відсутність спору про право щодо спадкового майна між ним та позивачем, позов визнав та просив його задовольнити повністю.

ІІІ.Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

ІV. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14.08.1961 року батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були ОСОБА_8 та ОСОБА_6 (а.с.16).

Зі свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 , виданого повторно 03.04.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області вбачається, що ОСОБА_9 15.09.1979 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу: « ОСОБА_10 »(а.с.17).

У відповідності до копії заповіту, посвідченого 24.06.1989 року секретарем Братковецької сільської ради народних депутатів Тисменицького району Івано-Франківської області, ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.18).

У відповідності до витягу з реєстру територіальної Івано-Франківської громади №2022/002300677 від 23.12.2022 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , з 23.12.2022 року(а.с.11).

Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 02.04.1997 року Братковецькою сільською радою Тисменицького району, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла (а.с.8).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №75835324 від 15.02.2024 року, наданої приватним нотаріусом Квочак Л.Т., після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрито спадкову справу(а.с.49).

В матеріалах справи міститься архівний витяг №3 Івано-Франківської РДА від 05.04.2024 року №Т-331/04-01, згідно якого надана інформація про те, що в додаток до рішення сільської ради від 30.10.2001 року «Про виділення земельних часток (паїв) в натурі», затверджено список громадян с. Братківці на виділення в натурі земельної частки (паю) в урочищі «Лазки-Пази), зокрема, ОСОБА_6 , площею 22,7 кадастрових га, площею 0,82 фізичних га, згідно сертифікату №313760(а.с.22).

Згідно довідки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 10.05.2024 року №108/127-14/14в ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була постійним жителем АДРЕСА_1 , на день смерті з нею разом проживали дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зять ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онук ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онука ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Заповіт від імені ОСОБА_6 в Братковецькій сільській раді посвідчувався 24.06.1989 року по реєстру №12(а.с.19).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 10.05.2024 року №108/127-14/17в ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , видавався сертифікат на право власності на землю в межах середньої земельної частки в розмірі 22,7 умовних кадастрових одиниць за номером IV-НМ, дата видачі 04.11.1995 року записаного в книзі за №450(а.с.20).

Згідно відповіді приватного нотаріуса Квочак Л.Т. від 14.05.2024 року №73/02-14, після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 було заведено спадкову справу № 18/2024 від 15.02.2024 року, спадкоємцем померлої є її дочка ОСОБА_1 , на ім`я якої померла склала заповіт посвідчений секретарем Братковецької сільської ради 24.06.1989 року за реєстровим №12. Спадкове майно складається з земельної ділянки, що знаходиться за адресою с. Братківці, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область. У зв`язку із тим, що державна реєстрація земельної ділянки не була проведена видати свідоцтво про право на спадщину не представляється можливим(а.с. 53 ).

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Відповідно до ч.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно з ст. ст. 1,2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Також, відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 належало право на земельну частку (пай) розміром 22,70 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Братковецької сільської ради Тисменицького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, після смерті останньої відкрилася спадщина, позивач, що є спадкоємцем за заповітом, звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтв про право на спадщину, але таке йому не видано, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на спадкове майно.

Таким чином, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, від спадщини не відмовлялася, спадщину прийняла у встановленому законом порядку, інших спадкоємців за заповітом немає, але з наведених вище причин нотаріус не може оформити право власності на вказане майно, позов слід задовольнити та визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця.

Крім того, відповідачі позовні вимоги визнали, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст. 81, 152 ЗК України, ст. ст.12, 13, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1258, 1259, 1264, 1297 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) площею 22,70 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Братковецької сільської ради Тисменицького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області у порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідачі: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Рішення складене в повному обсязі 21.06.2024 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.