Справа № 201/6526/24
Провадження № 2/201/2985/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

09 вересня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2024р. ТОВ «Коллект Центр» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 2 - 4).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.07.2021р. між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено договір позики № -102035.

18.11.2021р. між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги №18-11/21 (договір відступлення 1), у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступає ТОВ «Вердикт Капітал» належні йому права вимоги до позичальників, в тому числі до відповідача.

Згідно з п. 5.4 договору про відступлення права вимоги №18-11/21 з моменту відступлення (передачі) кредитором новому кредитору права вимоги, новий кредитор є таким, що замінив кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів, за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики (в тому числі за періоди що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійсненні кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржником грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у Боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням таких зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договору позики.

10.01.2023р. ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників, в тому числі за договором позики №-102035 від 29.07.2021р., що укладений між ТОВ «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 .

Згідно з п. 5.4 договору про відступлення права вимоги з моменту відступлення (передачі) кредитором новому кредитору права вимоги, новий кредитор є таким, що замінив кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів, за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики (в тому числі за періоди що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійсненні кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржником грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням таких зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договору позики.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача, в тому числі правом нарахування процентів відповідно до умов договору позики та договорів про відступлення прав вимоги.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 10.05.2024р., відповідно до розрахунку заборгованості, становить 26350,00 грн., з яких:

3000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту,

23350,00 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги,

0,00 - заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по день виготовлення розрахунку заборгованості),

0,00 - заборгованість по комісії.

Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати, які складається зі сплаченого судового збору 2028,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав. 14.07.2024р. від відповідача ОСОБА_1 до суду надано відзив на позовну заяву (а.с. 50 53), в якому він зазначив, що позивач не може вимагати стягнення заборгованості, оскільки в матеріалах справи немає доказів набуття права вимоги від ТОВ «Коллект Центр» до відповідача.

Відповідно до пункту 7.1 договору відступлення 1 сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за договором позики, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує кредитору грошові кошти у сумі 238389,50 грн., без ПДВ.

Відповідно до пункту 7.2 договору відступлення 1 ціна договору сплачується новим кредитором кредитору в будь-який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок, вказаний в п. 12 цього договору, протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору.

Відповідно до п. 7.4 договору відступлення 1 у випадку несплати (як повної так і часткової) новим кредитором ціни договору, визначеної у п. 7.1, у строк, встановлений п. 7.2 цього договору, права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за договорами позики на відповідну суму, що не сплачена, повертаються кредитору, та новий кредитор зобов`язаний протягом 10 робочих днів оплатити (перерахувати) кредитору всі суми грошових коштів отримані ним в погашення заборгованості боржників за відповідними Правами вимоги.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази здійснення оплати по договору відступлення 1 від ТОВ «Вердикт капітал». Враховуючи умови договору відступлення 1, викладені в п. 7.4, той факт що за цим договором строк сплати ціни договору ще не настав, а також ті обставини, що будь-які докази стосовно сплати ТОВ «Вердикт капітал» по договору відступлення будь-яких сум на користь ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відсутні - набуття права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №-102035 від 29.07.2021р. до ОСОБА_1 є недоведеним.

Позивач зазначає, що договір про відступлення права вимоги №18-11/21 укладений 18.11.2021р., проте до позову надана копія договору про відступлення права вимоги №18-11/21 від 18.11.2022р.

Також наданий позивачем документ до позову (копія) «Акт прийому - передачі Реєстру боржників за договором №18-11/ про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.11.2021р. датований 18.11.2021р. В матеріалах справи відсутній Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором про відступлення права вимоги №18-11/21 від 18.11.2022р. Отже відсутні докази набуття права вимоги ТОВ «Вердикт капітал» до відповідача.

Відповідно до пункту 2.3 договору позики період користування кредитними коштами складає 20 (днів) та починається 29.07.2021р. та закінчується 18.08.??2021р.

Посилався на ч. 1 ст. 251 ЦК України, за якою строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Умова, що плата за користування кредитом нараховується до повного виконання боржником своїх зобов`язань за позикою не є встановленим сторонами строком кредитування, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Навів аналогічну правову позицію, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12.

Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

28.08.2024р. від представника позивача ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. (діє на підставі Виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців - а.с. 63) до суду надійшли письмові пояснення (відповідь на відзив) (а.с. 59 62)), в якому представник позивача заперечувала проти доводів відповідача, зазначивши, що 18.11.2021р. між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги №18-11/21. Зазначення в договорі дати 18.11.2022р. є технічною опискою.

Зазначила, що відповідачем не надано будь-яких доказів щодо погашення заборгованості за договором позики, ні новому, ні попереднім кредиторам, внаслідок чого утворилася заборгованість у заявленій до стягнення сумі.

Кредитодавцем правомірно та у відповідності до домовленостей між сторонами, що викладені в договорі позики нараховано відсотки в межах дії даного договору позики. Навела постанову Верховного Суду від 05.02.2023р. у справі № 910/4518/16.

Також представником позивача зазначено, що відповідачем не наведено обґрунтування неспівмірності витрат на правову допомогу із складністю справи та не надано суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції.

Наполягала на задоволенні позову.

06.09.2024р. від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с. 65 68), в яких він зазначив, що договір про відступлення права вимоги №18-11/21 укладений 18.11.2021р., проте в матеріалах справи міститься копія договору про відступлення права вимоги №18-11/21 від 18.11.2022р. Також наданий позивачем документ до позову (його копія) Акт прийому - передачі Реєстру боржників за договором №18-11/ про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.11.2021р. датований 18.11.2021р. Тобто, в матеріалах справи відсутній Акт прийому - передачі Реєстру боржників за договором про відступлення права вимоги №18-11/21 від 18.11.2022р. Тобто, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують набуття права вимоги ТОВ «Вердикт капітал» до відповідача.

Зазначив, що позивачем не надано суду Акту про виявлення технічної помилки в договорі. Будь-яких доказів, що в договорі про відступлення прав вимоги міститься технічна помилка в матеріалах справи немає.

Не вважає позивача належним, адже ніяких правовідносин з ним не має, тому не повинен надавати докази погашення заборгованості перед третіми особами.

В матеріалах справи відсутні докази оплати по договору відступлення 1 від ТОВ «Вердикт капітал». Вважає, що набуття права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №-102035 від 29.07.2021р. до нього є недоведеним.

Посилався на ч. 2 ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Навів Постанову Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12.

Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому, розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010р., «Смірнова проти України» від 08.11.2005р., «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006р., «Літоселітіс Проти Греції» від 05.02.2004р.).

Судом також було відзначено, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі «Хосце проти Нідерландів» 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі «Чірікоста і Віола проти Італії», 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

З метою належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи №201/6526/24 в умовах воєнного стану, а також, надання можливості сторонам скористатись процесуальними правами, визначеними статтями 43 та 49 Цивільного процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів цивільного судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, ухвалою суду від 07.06.2024р. відкрито провадження у справі №201/6526/24, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Судове засідання по справі було призначено до розгляду в межах розумного строку на 04.07.2024р. 02.07.2024р. від відповідача надійшла до суду заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю підготування відзиву на позов. Розгляд справи було відкладено, засідання по справі було призначено на 09.09.2024р.

Представник позивача у судове засідання, призначене на 09.09.2024р. не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, оскільки є користувачем підсистеми «Електронний суд».

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, без фіксації технічними засобами, підтримав викладене у своєму відзиві та запереченнях на позовну заяву та просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с. 73).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, з`ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 29.07.2021р. між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» і ОСОБА_1 укладено договір позики № -102035 (а.с. 5 - 13).

Згідно з п. 2.1 за цим договором товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленому цим договором. Кредит надається в загальному розмірі (сума кредиту): 3000,00 грн. (п. 2.2 договору позики).

На підтвердження надання (перерахування коштів) відповідачу позивачем надано до позову Інформаційну довідку б/н та без підпису (а.с. 14) та Інформаційну довідку № 701/02 від 24.02.2024р., підписану директором ТОВ «Платежі онлайн» Ткаченко Д. (а.с. 14 зворот).

Згідно з п. 2.3 договору позики строк користування кредитними коштами складає 20 днів та починається з 29.07.2021р. та закінчується 18.08.2021р. (включно).

За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору (п. 2.5 договору позики).

Відповідно до п. 2.7 договору позики плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні за фактичну кількість днів користування кредитом, визначену в п. 2.3 цього договору та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку товариства й закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом на рахунок товариства.

За користування, наданими за цим договором, грошовими коштами у строк, передбачений п.п. 2.3 цього договору встановлюється процентна ставка 1,95% за 1 день користування грошовими коштами (п. 9.13 договору позики).

Відповідно до п. 9.2 договору позики, цей договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей договір, надсилаються товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних.

Первісний кредитор має право вимагати від клієнта повернення кредиту та оплати процентів за користування кредитом в повному обсязі, а також виконання всіх інших зобов`язань за цим договором і додатками до нього (п.п. 3.1 договору позики).

Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання, у тому числі, щодо своєчасного повернення кредиту та інших обумовлених цим договором платежів, у тому числі, щодо сплати процентів за користування кредитом та можливої неустойки (п.п. 4.3.1 договору позики).

Всі додаткові договори та додатки, у тому числі Графік розрахунків додаток №1 до цього договору, контактні особи додаток №2 до цього договору є його невід`ємною частиною.

Вказаний договір позики підписано сторонами: директором первісного кредитора ОСОБА_2 , та клієнтом, електронний підпис: A3M8WGDZ (Розділ 10 договору позики).

Згідно з п.п. 4.2.7 договору позики первісний кредитор має право відступити у будь-який спосіб (цесія, факторинг) права вимоги за цим договором будь-якій третій особі, без отримання згоди від позичальника.

Згідно з розрахунком заборгованості первісного кредитора, загальна заборгованість за кредитним договором №-102035 від 29.07.2021р. станом на 18.11.2021р. (дата продажу) складає 4120 грн., з яких 3000 грн. - тіло кредиту, 1120 грн. - нараховані відсотки (а.с. 15 - 16).

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення до вимог права).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язаннях в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 18 листопада 2022 року між ТОВ «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги №18-11/21 (далі - договір №18-11/21) (а.с. 19 - 23).

Позивачем не надано доказів наявності технічної помилки в даті вказаного договору.

За цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги кредитора до боржників, зазначених у додатку №1 до цього договору (надалі також - Реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язок боржників або які зобов`язані виконати обов`язок боржників за договором позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором (п. 2.1 договору №18-11/21).

Згідно з п. 7.1 договору №18-11/21 сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за договором позики, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує кредитору грошові кошти у сумі 238 389,50 грн., без ПДВ.

Відповідно до пункту 7.2 договору відступлення 1 ціна договору сплачується новим кредитором кредитору в будь-який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок, вказаний в п. 12 цього договору, протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору.

Відповідно до п. 7.4 договору відступлення 1 у випадку несплати (як повної так і часткової) новим кредитором ціни договору, визначеної у п. 7.1, у строк, встановлений п. 7.2 цього договору, права грошової вимоги (Права вимоги) до боржників за договорами позики на відповідну суму, що не сплачена, повертаються кредитору, та новий кредитор зобов`язаний протягом 10 робочих днів оплатити (перерахувати) кредитору всі суми грошових коштів отримані ним в погашення заборгованості боржників за відповідними Правами вимоги.

У матеріалах справи відсутні докази сплати ТОВ «Вердикт Капітал» ціни договору первісному кредитору. Крім цього, строк сплати ціни договору за цим договором ще не настав. Тому неможливо встановити, чи набуло право вимоги до відповідача ТОВ «Вердикт Капітал».

Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором №18-11/21 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.11.2021р. ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали даний Акт про те, що на виконання умов договору №18-11/21 про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги від 18.11.2022р., кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників кількістю 735 (а.с. 21 - 22).

У договорі відступлення прав вимоги від 18.11.2022р., а також в Акті прийому передачі Реєстру боржників від 18.11.2021р. не зазначено кредитних договорів або даних позичальників, права вимоги за якими/до яких переходять новому кредитору.

В матеріалах справи наявна копія Реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.11.2021р. (а.с. 21 - 23).

Суд звертає увагу, що Акт прийому-передачі Реєстру боржників та Реєстр боржників датовані 18.11.2021р., договір про відступлення прав вимоги датований 18.11.2022р. Проте, позивачем не надано жодного доказу того, що розбіжність в датах наданих документів є технічною помилкою. Тому не можливо встановити, що Акт прийому - передачі Реєстру боржників та Реєстр боржників є додатками саме до договору про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги №18-11/21 від 18.11.2022р.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем було укладено договір про відступлення прав вимоги №10-01/23 (а.с. 24 - 29).

За цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, надалі за тексом - боржники, зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору (надалі також - Реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язок боржників або які зобов`язані виконати обов`язок боржників за договором позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором (п. 2.1 договору №10-01/23).

Також в п. 2.1 договору №10-01/23 вказані договори відступлення, на підставі яких права вимоги, що є предметом цього договору належать первісному кредитору. В переліку не зазначено договору №18-11/21 від 18.11.2022р.

Відповідно до Акту прийому - передачі Реєстру боржників за договором №10-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023р. ТОВ «Ведикт Капітал» та позивач уклали даний Акт про те, що на виконання умов договору №10-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023р., первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників кількістю 207 307 (а.с. 27 - 29).

Згідно з розрахунком заборгованості, зробленого ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором -102035 станом на 10.01.2023р. складає 26 350,00 грн., з яких 3000 грн. - тіло кредиту, 23 350,00 грн. - нараховані відсотки (а.с. 17, 18).

Згідно з розрахунку заборгованості, зробленого та підписаного ТОВ «Коллект Центр» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором -102035 станом на 10.05.2024р. складає 26 350,00 грн., з яких 3000 грн. - тіло кредиту, 23 350,00 грн. - нараховані відсотки (а.с. 18).

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз окреслених норм дає підстави для висновку, що саме банківські виписки з рахунків позичальника є належними й допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Однак, позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу ОСОБА_1 ТОВ «Інкасо Фінанс» були перераховані грошові кошти в обумовленому договором позики розмірі 3000,00 грн.

В матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів на банківський картковий рахунок позичальника у розмірі зазначеному в договорі позики № -102035. Зокрема, ТОВ «Коллект Центр» не надано суду копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку, тощо.

Інформаційна довідка без номеру та дати (а.с. 14), Інформаційна довідка Вих. №701/01 від 24.02.2024р. (а.с. 14 зворот), розрахунки заборгованості, договори відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги та реєстри боржників до них, які надані позивачем, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту та користування ним, а, отже, не є належними доказами наявності заборгованості. Адже ці документи створені попередніми кредиторами й самим позивачем, а, відтак, зазначена в них інформація, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Таким чином немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також сума відсотків, зазначена в розрахунку, є правильними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Суд зазначає, що розрахунки заборгованості, які долучені позивачем до матеріалів справи, є внутрішніми документами фінансових установ та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13.05.2020р., справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, надав докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2020р., справа №755/18920/18, провадження № 61-17205ск19.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Таким чином, з наданих позивачем документів, судом не встановлено розмір заборгованості та наявність у позивача права вимоги до відповідача за договором позики №-102035 від 29.07.2021р., тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову позивачу відмовлено у повному обсязі, судовий збір до стягнення з відповідача не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача.

Копії цього рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текс рішення виготовлений 13 вересня 2024 року.

Суддя Наумова О.С.