САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1916/24
Провадження №2/726/328/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10.10.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Проскурняка І. Г., за участю секретаря судових засідань: Богонос Г. Й. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №726/1916/24 за позовною заявою Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати,-

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ЧМР звернувся до суду із позовом про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати до відповідача ОСОБА_1 .

В позові посилається на те, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27.05.2024 №380318793 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. «Е» за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 24,1 кв.м. Зазначене нерухоме майно розміщене на земельній ділянці площею 0,0133 га. з кадастровим номером :50:003:0076 за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, земельна ділянка знаходиться у комунальній власності, власником є територіальна громада у м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради.

Рішенням Чернівецької міської ради VII скликання від 12.04.2017 року № 673 відповідачу запропоновано повторно звернутися в Центр надання адміністративних послуг міської ради із заявою про надання в оренду земельної ділянки на АДРЕСА_1 для обслуговування нежитлової будівлі ( майстерні) площею 0,0133 га.

На підставі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 22.02.2021 №289 та від 22.03.2024 року №НВ 024 Департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради проведено розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю, за користування ОСОБА_1 без належних на те підстав у період з 27.10.2021 року по 26.03.2024 року у сумі 16 264,29 гривень.

Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради листом від 27.03.2024 року №24/01-08/3-04/4/362 звертався до ОСОБА_1 з вимогою оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку та з пропозицією сплатити кошти за фактичне користування земельною ділянкою. В свою чергу, станом на сьогодні відповідач не звернув увагу на листи та кошти не сплатив.

Звертає увагу суду на те, що рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 01.03.2022 року у справі №726/1962/21 задоволено позов Чернівецької місткої ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки в період з 27.10.2018 року по 26.10.2021 року в сумі 17 392, 23 гривень.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 16 264, 29 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 гривень.

Представник позивача Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явилася, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та просила позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі літ. «Е» за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомо майна №380318793 від 27.05.2024 року (а.с.11).

Територіальній громаді м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради належить на комунальній формі власності земельна ділянка площею 0,0133 га. кадастровий номер :50:003:0076, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.12).

Витягом із Рішення 26 сесії VII скликання Чернівецької міської ради №673 від 12.04.2017 року відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0.0133 га (кадастровий номер :50:003%0076), для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування нежитлової будівлі (майстерня) код 03.07 на 3 земельних ділянки, у зв`язку із не укладенням договору оренди землі (а.с.13).

Департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради проведено розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю за користування ОСОБА_1 без належних на те підстав та встановлено, що у ОСОБА_1 утворилась заборгованість за користуванням землею за період з 27.10.2021 року по 26.03.2024 року, яка становить 16 264,29 гривень (а.с. 7).

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся листом Департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради про наявність у нього заборгованості за корист

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 ЗК України реалізуються через право постійного користування або право оренди.

Частиною 1 статті 93 і статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Водночас згідно зі статтями 122-124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі".

Водночас ЗК України регламентує перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду. Відповідно до частин 1, 2 статті 120 цього Кодексу у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 ЦК України.

Такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від20.09.2018 у справі №925/230/17 .

Підсумовуючи наведене, суд дійшов до висновку, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна відповідач ОСОБА_1 , як власник цього майна став фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомості по АДРЕСА_1 , тому із цього часу у нього виник обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано.

Єдиною формою здійснення плати за користування спірною земельною ділянкою для відповідача, як землекористувача, могла бути орендна плата. Таким чином, розмір безпідставно збережених коштів за користування спірною земельною ділянкою має визначатися як розмір неодержаної орендної плати за землю.

Статтею 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Згідно з частиною другою статті 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про оцінку земель» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Отже, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, який підтверджує дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статей 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

На підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 16 264,29 гривень на користь Чернівецької міської ради.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідачки ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору на користь Чернівецької міської ради в розмірі 3028,00 гривень.

Керуючись ст.ст.10,12,81,141, 259, 264,265 ЦПК України, ст..ст.15, 96, 122-125, 152, 206 ЗК України, ЗУ «Про оцінку земель», суд,

ВИРІШИВ :

Позовну заяву Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 16 264, 29 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30-ти з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя І. Г. Проскурняк