Єдиний унікальний номер 317/4043/24
Провадження номер 2/317/1110/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

при секретарі судового засідання Шевченко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Позов обґрунтований тим, що після смерті батька позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою до Запорізької районної державної нотаріальної контори. При оформленні прав на спадкове майно нотаріусом встановлено, що правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок відсутні, у зв`язку з чим 10.07.2024 державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому позивач вимушений звернутись до суду із вказаним позовом.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків.

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 17.12.2012 Виконавчим комітетом Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис № 91.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно, у тому числі, у вигляді: житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 236/2013 вбачається, що спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заповітом прийняв його син - позивач ОСОБА_1 , про що ним складено заяву, зареєстровану 03.06.2013 за № 593.

Окрім позивача, спадкоємців за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , немає.

Згідно з копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 10.05.1966 Балабинською селищною радою Запорізького району Запорізької області, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 , батьком якого є ОСОБА_2 .

В матеріалах спадкової справи міститься заповіт від 10 червня 2011 року, посвідчений секретарем виконкому Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області Самсикою Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 157, відповідно до якого ОСОБА_2 зробив заповідальне розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право, заповів сину ОСОБА_1 .

Згідно з положеннями ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

На теперішній час заповіт від 10.06.2011, складений спадкодавцем ОСОБА_2 , є дійсним, ніким не оспореним.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прийняв, але не оформив спадщину.

Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за заповітом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 р. 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат», у разі неподання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову.

Відповідно до копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцової Л.М. від 10 липня 2024 року вихідний № 818/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_2 .

Причиною для відмови у вчиненні вищевказаної нотаріальної дії стало те, що документи, потрібні для вчинення нотаріальної дії, надані не були.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається після смерті особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як встановлено положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до копії Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 30.06.1965, завіреного державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори 24.07.1965 за реєстровим № 6562, житловий будинок АДРЕСА_1 оформлений на ОСОБА_2 .

Згідно з копією Виписки з рішення № ІІ від 10.06.1965, ОСОБА_2 відведено земельну ділянку загальною площею 700 кв.м. під будівництво будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об`єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов`язковою. Право власності, при цьому, виникає з моменту такої реєстрації.

Таким чином, враховуючи те, що судом встановлено право позивача на спадщину, відкриту після смерті батька та неможливість оформити це право у відповідності до чинного законодавства у нотаріальному порядку через відсутність у нього відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 182, 203, 1216-1218, 1220, 1222, 1233, 1268-1270, 1297 ЦК України, ст.ст. 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області (, адреса місцезнаходження: 70450, Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Соборна, буд. 23), третя особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора (, адреса місцезнаходження: 69089, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, буд. 4) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Б. Громова