Справа № 2-27/2004
УХВАЛА

15 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді - Бондаренко О.І.

при секретарі - Літневській А.Р.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Яворського Сергія Станіславовича по цивільній справі № 2-27/2004,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою про роз`яснення рішення суду від 22.04.2004 року, мотивуючи вимоги тим, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22 квітня 2004 року у справі № 2-27-2004 задоволений позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З рішення вбачається, що суд вирішив присудити на праві приватної власності та визнати право власності ОСОБА_1 на 9/25 будинковолодіння з погосподарськими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 по 1-му варіанту розподілу, наданому експертами Вінницької торгово-промислової палати, а саме: на кімнату 1-3, площею 13,3 кв. м, вартістю 2119 грн., кімнату 1-4, площею 14 кв. м, вартістю 2231 грн., сарай «Б», площею 45,10 кв. м, вартістю 2065 грн. та вбиральню, вартістю 83 грн.; Суд вирішив присудити на праві приватної власності за ОСОБА_5 16/25 будинковолодіння з погосподарськими спорудами по 1-му варіанту розподілу судово-технічної експертизи з урахуванням частки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . а саме: на кухню 1-1, площею 8,2 кв. м, вартістю 1306 грн., передпокій 1-2, площею 12,8 кв. м, вартістю 2039 грн., кімнату 1-5, площею 18,9 кв. м, вартістю 3013 грн., підвал (п/А), вартістю 5693 грн., сарай - курник (п/к), площею 10,4 кв. м, вартістю 2092 грн.; Криницю залишено у загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Суд вирішив земельну ділянку розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 по 1-му варіанту зі слідуючими доповненнями, а саме: площу земельної ділянки, яка складає 103,42 м2 та згідно висновку експерта передана в загальне користування, розподілити між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 порівну, тобто по 1/2 частині, що складає 51,71 м2 кожному; Суд вирішив частину земельної ділянки, що знаходиться під 1/2 частиною сараю «Б» розміром 22,55 кв. м передати в користування ОСОБА_1 , а частина земельної ділянки, що передається в користування ОСОБА_5 відповідно збільшується на 22,55 кв. м за рахунок земельної ділянки, відведеної під город, довжиною 28,4 м і шириною 1 м; Суд зобов`язав ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в строк до 22.05.2004 року замурувати входи з кімнати 1-3 в 1-2, а також з приміщення 1-4 в 1-5 та зробити вихід з кімнати на вулицю; Судові витрати покладені на ОСОБА_1 , ОСОБА_5 кожного окремо у своїй частині і за свій рахунок. Рішення суду набрало законної сили 24 травня 2004 року.

На підставі судового рішення у справі № 2-27/2004 року, КП «ВООБТІ» зареєструвало за ОСОБА_1 9/25 будинковолодіння з погосподарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, в ОСОБА_6 існують труднощі, що ускладнюють реалізацію судового рішення у № 2-27/2004 року, а саме щодо виготовлення в землевпорядній організації технічної документації на її частку земельної ділянки, кадастрового плану земельної ділянки відповідно до даного судового рішення та проведення державної реєстрації права власності на частину земельної ділянки.

Труднощі виникли через те, що у заключенні експерта ОС-69 від 26.11.2003 р. (а.с. 79-107), а також у рішенні Вінницького районного суду Вінницької області від 22.04.2004 р. не зазначено яку земельну ділянку суд розділив між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а саме, що: земельна ділянка, площею 0,1534 та. належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 11.02.2000 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1178. Разом з тим, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначала, що спірний «будинок розташований на земельній ділянці розміром 0,1534 га, яка належить відповідачу на підставі державного акту від 11.02.2000 р., зареєстрованого в книзі державних актів за № 1178.» (а.с. 2). Копія Державного акту на право приватної власності на землю від 11.02.2000 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1178, міститься в матеріалах справи № 2-27-2004 р. (а.с. 12, 119).

Тому, з рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22.04.2004 року не зрозуміло яку саме земельну ділянку суд розділив між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зокрема чи розділена земельна ділянка, площею 0,1534 га, яка належала відповідачу на підставі Державного акту від 11.02.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 1178.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Яворський С.С. надав суду клопотання про проведення даного судового засідання у його відсутність, вимоги заяви підтримує та просить задоволити.

Заінтересовані особи ОСОБА_5 та ОСОБА_4 надали суду заяви про проведення судового засідання у їх відсутність та при вирішенні заяви покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 271 Цивільного процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, не змінюючи його зміст.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Суд, здійснюючи правосуддя у цивільній справі, керуючись законом, відображає свій розсуд, свої висновки у судовому рішенні. Проте, зацікавленій особі може бути незрозумілим їх виклад, зацікавлена особа може не розуміти суті викладених у судовому рішенні висновків суду. У цих випадках виникає необхідність роз`яснити (розтлумачити) зміст судового рішення.

Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

В свою чергу, згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», питання роз`яснення рішення суду розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Тобто роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення, а саме, мають місце положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Виходячи з цієї норми закону, роз`яснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту.

Роз`яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення суду. Таким чином, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням. Між тим, необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Виходячи із системного тлумачення положень статті 271 ЦПК України механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

Так, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» від05.12.2019 року, що набув чинності 16.01.2020 року, яким внесені зміни до ч. 3ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» згідно яких ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства за наявності таких прав.

Враховуючи вищевикладене, оскільки з рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22.04.2004 року не зрозуміло яку саме земельну ділянку суд розділив між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .. зокрема, чи розділена земельна ділянка, площею 0,1534 га, яка належала відповідачу на підставі Державного акту від 11.02.2000 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 1178, суд вважає за необхідне заяву задоволити та роз`яснити рішення суду з метою подальшого неутруднення його виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 271,300 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Яворського Сергія Станіславовича задоволити.

Роз`яснити рішення Вінницького районного суду Вінницької області у цивільній справі № 2-27/2004 року від 22.04.2004 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розподіл будинку та земельної ділянки і зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання третіми особами з боку відповідача та визнання права на частку в спірному будинку, зазначивши, що: між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 суд розділив земельну ділянку площею 0,1534 га., яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 11.02.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1178.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня отримання її копії.

Повний текст судового рішення виготовлено 15.11.2024.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО