Провадження № 2-з/344/12/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в забезпеченні позову до подання позовної заяви

21 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Польська М.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про забезпечення позову поданої до подання позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 20.06.2024 року звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.

Представник заявника просив в якості забезпечення позову, який буде поданий про припинення аліментів, зупинити стягнення аліментів у виконавчому провадженні №75218143 на підставі судового наказу №344/6073/24 від 02.04.2024 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , у розмірі ? частки від усіх доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, до набрання рішення суду законної сили про припинення стягнення аліментів.

Обґрунтовуючи вимоги заяви представник заявника зазначив, що рішенням Івано - Франківського міського суду від 22.05.2024 року, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства, виключено відомості про батьківство ОСОБА_1 , з актового запису № 4 від 03.01.2018 року, складеного Івано - Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач визнала вказаний позов, водночас після прийняття рішення судом про виключення відомостей про батька з актового запису ОСОБА_1 від 22.05.2024 року, направила на адресу Славутського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області, судовий наказ про стягнення аліментів № 344/6073/24 від 23.04.2024 року. В подальшому, 17.06.2024 року, старшим державним виконавцем Міненко Д.О. відкрито виконавче провадження № 75212143 за вказаним виконавчим документом про стягнення аліментів. На теперішній час рішення суду від 22.05.2024 року про виключення відомостей з актового запису про батька дитини, ще не набрало законної сили. В свою чергу, дії відповідачки щодо отримання аліментів на дитину, суперечать її попередній поведінці, тобто остання діє недобросовісно та намагається отримати кошти у вигляді аліментів, в не законний спосіб.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява представника заявника про забезпечення позову не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно дост.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перелік заходів забезпечення позову наведений у ст. 150 ЦПК України.

Пунктом 6 частини 1статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Проте, заявник вказує про намір подати позов про припинення аліментів, а не заяву про перегляд такого наказу.

Відповідно до ч.8 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини 1статті 161 цього кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу. Оформлення заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами представником заявника або заявником не подано до суду, така заява не потрубує значного часу на формування.

Разом із тим, згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є доведена наявність реальної загрози невиконання (утруднення виконання) чи унеможливлення виконання рішення суду. При цьому застосування таких заходів не повинно порушувати прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками цього судового процесу, а лише запроваджувати тимчасові обмеження, що дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам у виконанні рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

З аналізу наведеної норми можна зробити висновок, що забезпечення позову можливе на будь-якій стадії розгляду справи. Однак застосування заходів забезпечення позову після ухвалення рішення у справі, не є можливим, оскільки саме по собі забезпечення позову покликано створити належні умови для виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог, на стадіях судового розгляду, а не в процесі виконання рішення суду, що набрало законної сили.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову"зазначено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Отже, вказана Постанова Пленуму ВСУ містить пряму заборону забезпечення позову після ухвалення судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.04.2024 року Івано-Франківським міським судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , у розмірі ? частки від усіх доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, щомісячно починаючи з 02.04.2024 року.

Станом на момент розгляду заяви про забезпечення позову, не вирішено питання про скасування цього рішення, в порядку вказаному вище воно є чинним, тому вживати заходи забезпечення позову не є можливим, окрім того рішення про оспорення батьківства не набрало законної сили.

Окрім того, ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" містить вичерпний перелік підстав обов`язкового та можливого зупинення державним виконавцем виконавчого провадження.

Так, відповідно до п.2, ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження"виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій уразі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Аналогічні види забезпечення позову містяться в пунктах 5, 6 ч.1ст. 150 ЦПК України.

Тобто, при застосуванні або Закон України «Про виконавче провадження» або ст.150 ЦПК України наступають ті самі правові наслідки, які перешкоджають подальшому вчиненню дій з виконавчого провадження.

Незважаючи на подібність положень, за своєю правовою природою зупинення виконавчого провадження та вжиття заходів забезпечення позову заст.150 ЦПК України мають різний зміст, оскільки при застосуванні «Про виконавче провадження» відбувається тимчасове зупинення виключно сфери дії примусового виконання боржником рішення, а при застосуванні норм ЦПК України тимчасово втрачається правова сила того рішення, що зупинено.

Тобто законодавством чітко визначено обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме: питання про зупинення виконавчого провадження вирішується державним виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Разом із тим, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» відповідач по справі не позбавлений можливості звернутись до державного (приватного) виконавця із заявою про відкладення проведення виконавчих дій, у зв`язку з подання заяви в порушення ЦПК про перегляд судового наказу.

Таким чином, суд констатує, що заява забезпечення позову до подання позовної заяви щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого документу (судового наказу), є необґрунтованою, оскільки взагалі суперечить Цивільному процесуальному кодексу України, направлена не на вжиття заходів забезпечення позову, а на зупинення виконання судового рішення, що не може вважатись законним. Тому суд вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає.

Разом з тим, роз`яснити заявнику, що згідно з ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Керуючись ст. ст.4,149-153,260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про забезпечення позову поданої до подання позовної заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА