Справа № 727/5530/24
Провадження № 2-о/727/236/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючого судді - Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань - Вакарчук Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження, в залі суду м.Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви. Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення; заінтересована особа: ОСОБА_2 . Обгрунтовує заявлені вимоги тим, що він є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 являється пенсіонером, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 зі своєю дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з ним, його сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Посилається на те, що він проживає з батьком за однією адресою та здійснює за ним постійний сторонній догляд, як за особою, яка цього потребує. Стверджує, що його батькові, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлена ІІ група інвалідності, загального захворювання, безтерміново. Посилається на те, що висновком ЛКК №606 від 23.05.2024 року встановлено, що його батько потребує постійного стороннього догляду та допомоги, ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, так як потребує надання соціальних послуг з догляду. Зазначає, що його мати, будучи непрацездатною не має можливості утримувати та доглядати його батька, ОСОБА_2 , як свого чоловіка. Рідна сестра - ОСОБА_5 , не може утримувати та доглядати свого батька, ОСОБА_6 , так як через збройну агресію рф на Україну та повномасштабне вторгнення, ведення активних бойових дій, разом із своєю малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 02.03.2022 року виїхала до Федеративної Республіки Німеччина як біженка для отримання прихистку, отримала посвідку на проживання 05.03.2022 року серії НОМЕР_7. Зазначає, що інших працездатних осіб на території України, зобов?язаних відповідно до закону мене утримувати його батька та здійснювати за ним догляд немає та в реєстрі актів цивільного стану відсутні будь-які дані щодо таких.

Вказує на те, що рішення про здійснення факту постійного догляду потрібне йому для підтвердження факту постійного догляду для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах та здійснення особистих немайнових прав. Встановлення факту постійного догляду необхідне заявнику для створення умов здійснення ним особистих немайнових прав в інтересах батька ОСОБА_2 , а оскільки він офіційно працюю адвокатом Ради адвокатів Чернівецької області (свідоцтво від 23.02.2017

№000117) та отримує дохід, не може бути встановлений факт надання ним таких соціальних послуг по догляду за батьком із виплатою відповідної компенсації, а іншим чином реалізувати свої права неможливо, для захисту прав хворого батька, який за станом здоров?я потребує постійного догляду.

Просить встановити факт, що він, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є єдиною особою, яка зайнята постійним стороннім доглядом за хворим батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який потребує постійного стороннього догляду згідно висновку лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної Медико-санітарної допомоги «Роша» №606 від 23.05.2024 року та є інвалідом другої групи безтерміново, і у якого відсутні інші особи, які могли б здійснювати такий догляд.

Рух справи та позиція сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.06.2024 року відкрито провадження по справі.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності його представника. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо задоволення заявлених вимог.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Досліджені докази, встановлені обставини та застосовані норми права.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 01.04.1982 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

ОСОБА_6 , відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 являється пенсіонером, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 зі своєю дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується витягом №616412 від 29.05.2024 року (а.с.11-12).

ОСОБА_4 проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснює за ним постійний сторонній догляд, як за особою, яка цього потребує, що також підтверджується актом проведення обстеження сім?ї.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 серії НОМЕР_6 від 21.06.2006 року, ОСОБА_3 являється пенсіонеркою (а.с.13).

Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №577231 від 14.06-16.06.2022 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлена ІІ група інвалідності, загального захворювання, безтерміново (а.с.15-16).

Згідно консультаційного Висновку лікаря невролога від 08.03.2024 ОКНП «Чернівецький обласний медичний діагностично-реабілітаційний центр», лікарем встановлено в батька заявника діагноз: І 67.2 Церебральний атеросклероз, І 67.4 Гіпертонічна енцефалопатія та U 79.1 Деменція (в тому числі хвороба Альцгеймера) (а.с.17-18).

Відповідно до консультаційного Висновку лікаря психіатра від 23.04.2024 ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня», ОСОБА_2 виставлений діагноз когнітивний розлад органічного генезу F 06 (а.с.19).

Висновком ЛКК №606 від 23.05.2024 року встановлено, що батько заявника, ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду та допомоги, ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, так як потребує надання соціальних послуг з догляду (а.с.20).

Рідна сестра заявника - ОСОБА_5 , не може утримувати та доглядати свого батька, ОСОБА_6 , так як через збройну агресію рф на Україну та повномасштабне вторгнення на цілісну та непорушну територію нашої держави та ведення активних бойових дій, разом із своєю малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 02.03.2022 року виїхала до Федеративної Республіки Німеччина як біженка для отримання прихистку, отримала посвідку на проживання 05.03.2022 року серії НОМЕР_7. З того часу ОСОБА_8 постійно проживає в

АДРЕСА_2 , отримує соціальну допомогу та прихисток від ФРН, та її строк перебування в ФРН пролонговано включно до кінця 2025 року (відповідно до вкладишу до посвідки на проживання). В ФРН вона не працює, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв?язку із чим немає можливості утримувати та доглядати свого непрацездатного батька. ОСОБА_2 , який с інвалідом ІІ групи, та потребує такого утримання та догляду. Наведене слідує та вбачається із письмового клопотання ОСОБА_8 від 02.02.2024 року (а.с.31).

Рішенням Шевченківського районного суду від 13.03.2024 у справі №727/1238/24 судом встановлено факт, що ОСОБА_4 , громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1 являється єдиною особою яка, відповідно до закону зобов?язаний утримувати та утримує непрацездатного батька ОСОБА_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 , інваліда ІІ групи, за відсутності інших утриманців, за неможливістю утримувати свого непрацездатного батька ОСОБА_5 донькою, постійно проживаючої за кордоном в АДРЕСА_2 . Також цим судовим рішенням в його мотивувальній частині зазначено, що «утримання свого батька ОСОБА_2 у відповідності до закону зобов?язаний здійснювати син - ОСОБА_1 , з підстав того, що інша дитина заявника - ОСОБА_5 , перебуває за кордоном, не працює у зв?язку з навчанням, та разом з цим, має на утриманні малолітню дитину, тому відповідно не має можливості здійснювати утримання непрацездатного батька - ОСОБА_2 .. Тобто, постійним джерелом засобів для існування для заявника є допомога з боку сина, ОСОБА_1 , на утриманні якого він перебуває, оскільки, заявник і його син, проживають разом однією родиною, ведуть спільний побут, фактично дохід сина вноситься в спільний бюджет та витрачається як на сплату комунальних послуг, так і на придбання одягу, продуктів харчування, ліків для батьків.», «... Через значне погіршення стану здоров?я ОСОБА_2 , перенесення інфарктів, йому в 2011 та 2015 роках в Інституті хірургії та транспланталогії АМН України відділу трансплантації та хірургії серця були проведені операції на серці, встановлені в серці стенти. Після цих операцій заявник потребує дорого вартісного медикаментозного лікування та постійної підтримки медикаментами до кінця життя» (а.с.23-30).

Окрім цього, суду надано копію нотаріально засвідченої заяви свідка ОСОБА_3 від 13 березня 2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3 , 22.11.1950 року в письмовому вигляді були надані наступні покази по обставинам здійснення її сином, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 утримання та догляду свого непрацездатного батька ОСОБА_2 (її чоловіка), та неможливості здійснення такого утримання та догляду, через постійне проживання за кордоном, донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стверджує ,що із заявником по справі, ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі з 1976 року. Зазначає, що проживають разом із чоловіком ОСОБА_2 , їхнім сином ОСОБА_1 , його дружиною та малолітнім сином в АДРЕСА_3 . Стверджує, що в шлюбі із ОСОБА_2 у них народилося двоє дітей, донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує на те, що її чоловік ОСОБА_2 є пенсіонером, ветераном органів внутрішніх справ і перебуває з лютого 2000 року на пенсії за 29 років вислуги, отримує пенсію розмірі 18 540 грн. Зазначає, що вона також пенсіонерка та не працює. Посилається на те, що через значне погіршення стану здоров`я її чоловіка, йому в 2011 та 2015 роках були проведені операції на серці, встановлені всерці стенти. Звертає увагу на те, що після цих операцій він потребує вартісного медикаментозного лікування та постійну підтримку медикаментами до кінця життя, вартість яких становить в останні місяці більше 7000 гривень лише на нього одного. Крім цього, стверджує, що вона сама також мала онкологічне захворювання, їй проведено операцію, зараз в стані ремісії, а відповідно вона також потребує по життєву підтримку медикаментами та лікування. Посилається на те, що враховуючи викладене, вони обидва потребують постійного рекреаційного та санаторно-курортного лікування, що також становить не менше 23 тис. грн. раз в пів року. ОСОБА_3 посилається на те, що всі ці витрати були би непосильними їм без допомоги сина ОСОБА_1 , який також живе із ними та у всьому допомагає їм та утримує. Зазначає, що кожного місяця їхній син здійснює допомогу по оплаті комунальних послуг за житло, а це більше 8000 грн., та допомагає в придбанні продуктів харчування. та, через погіршення стану здоров`я її чоловіка, на початку березня 2024 року його було повторно госпіталізовано до лікарні, де він отримував дороговартісне лікування в умовах стаціонару. Стверджує, що в зв`язку з війною РФ проти України, їхня донька ОСОБА_10 із своєю донькою (їхньою онучкою) в березні 2022 року виїхала за кордон до Федеративної Республіки Німеччина, там отримала постійний прихисток, має зареєстроване постійне місце проживання, однак вона не працює, так як навчається, а єдиним її доходом є соціальна виплата в ФРН на себе та на дитину, а тому утримувати своїх непрацездатних батьків, вона не в змозі. ОСОБА_3 вказує на те, що єдиним хто утримує її з чоловіком та доглядає є син - ОСОБА_11 , з яким вони мають спільний побут, а фінансовий дохід сина вноситься до спільного бюджету з відповідними витратами на батьків у значній мірі (а.с.14).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Порядок судочинства у справах про встановлення юридичних фактів врегульовано статтями 315-319 ЦПК. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: 1) факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій; 2) для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення; 3) встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду; 5) заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки. Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Ст. 3 СК України передбачає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у ст. 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок)

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суб?єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту перебування особи на утриманні можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право. Від встановлення факту здійснення заявником постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов?язків, визначених законами України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», «;Про соціальні послуги». Крім того, встановлення даного факту має юридичне значення для особи похилого віку, яка потребує стороннього догляду.

Згідно до ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числі членів своєї сім?ї, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права і обов?язки та є невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.

Судом встановлено, що рішення про здійснення факту постійного догляду потрібне заявнику ОСОБА_2 для підтвердження факту постійного догляду для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах та здійснення особистих немайнових прав.

Статтею 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" визначено, що обмеження життедіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами.

Постійний сторонній догляд вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках).

У відповідності до положень ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам?яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; г) інвалідність.

Наказом Міністерства соціальної політики України №429 від 23.06.2020 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.2020 року за №643/34926, затверджено класифікатор соціальних послуг, у відповідності до якого постійний догляд вдома за місцем проживання отримувача соціальної послуги надається особам похилого віку з тяжкими формами захворювання шляхом допомоги в самообслуговуванні (дотримання особистої гігієни, рухового режиму, годування), пересуванні в побутових умовах, веденні домашнього господарства (закупівля і доставка продуктів харчування, ліків та інших товарів, приготування їжі, косметичне прибирання житла, оплата комунальних платежів, прання білизни, дрібний ремонт одягу), в організації взаємодії з іншими фахівцями та службами (виклик лікаря, працівників комунальних служб, транспортних служб тощо).

Як встановлено судом з матеріалів справи під час дослідження доказів, заявник ОСОБА_2 є пенсіонером за віком та йому встановлена ІІ група інвалідності. Заявник проживає разом зі своєю дружиною, ОСОБА_3 , яка також є пенсіонером, а також зі своїм сином ОСОБА_1 та його сім`єю.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_2 є двоє дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_8 ; однак, остання, у зв`язку зі збройною агресією рф проти України ще в березні 2022 року виїхала до Федеративної Республіки Німеччина разом зі своєю малолітньою донькою, де й перебуває по цей час.

Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України. Дана конституційна норма знайшла своє відображення і в Сімейному кодексі України (статті 202-206).

У відповідності до статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

В постанові ОП Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 212/1055/18-ц, висловлено правовий висновок про те, що при встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено.

Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

Таким чином, суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався заявник як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи також те, що інших працездатних осіб на території України, зобов?язаних відповідно до закону утримувати батька заявника та здійснювати за ним догляд немає та в реєстрі актів цивільного стану відсутні будь-які дані щодо таких, беручи до уваги те, що встановлення факту здійснення догляду не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, та має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 259, 263-265,

268, 293, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) є єдиною особою, яка зайнята постійним стороннім доглядом за хворим батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), який потребує постійного стороннього догляду згідно висновку лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної Медико-санітарної допомоги «Роша» №606 від 23.05.2024 року та є інвалідом другої групи безтерміново, і у якого відсутні інші особи, які могли б здійснювати такий догляд.

Рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів до Чернівецького апеляційного суду. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02.07.2024 року.

Суддя Слободян Г.М.