УХВАЛА

12 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 520/4538/14-ц

провадження № 61-10392ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу касаційну скаргу ОСОБА_1 ,

в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Одеського апеляційного суду від 18 червня 2024 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2023 року за заявою Товариства з обмеженою

відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 520/4538/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Дельта Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 21 лютого 2007 року у розмірі 126 812,21 доларів США, що еквівалентно за курсом Національного банк України (далі - НБУ) 1 120 766,31 грн.

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до ПАТ «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про захист прав споживача шляхом визнання кредитного кредиту недійсним.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 5 вересня 2016 року залучено ПАТ «УкрСиббанк» співвідповідачем у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» у цій справі.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні первісного позову та задоволено зустрічний позов.

Визнано недійсним кредитний договір № 0, укладений 21 лютого

2007 року Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») і ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 5 вересня 2018 року касаційну скаргу

ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2016 року та

ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості скасовано, справу в цій частині позовних вимог направлено на новий апеляційний розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 3 листопада 2021 року задоволено клопотання ТОВ «Вердикт Капітал» та залучено вказане товариство правонаступником ПАТ «Дельта Банк» у цій справі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 3 лютого 2023 року задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого залучено

ТОВ «Вердикт Капітал», рішення Київського районного суду м. Одеси

від 28 листопада 2016 року скасовано та прийнято нову постанову.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором від 21 лютого 2007 року у розмірі 126 812,21 доларів США, що на 25 січня 2023 року еквівалентно за курсом НБУ 4 636 254, 40 грн,

та 12 058,20 грн у відшкодування судового збору.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2023 року задоволено заяву ТОВ «Дебт Форс», замінено стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому листі № 520/4538/14-ц.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 червня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла адвокат

Сідорова І. А., про зупинення провадження у справі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла адвокат Сідорова І. А., залишено без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня

2023 року - без змін.

19 липня 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» ОСОБА_1 ,

в інтересах якого діє адвокат Сідорова І. А., подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 18 червня 2024 року, в якій просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати і направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального

кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Касаційний суд при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами глави 2 розділу V ЦПК України «Касаційне провадження».

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Тобто перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, чітко визначений процесуальним законом, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦПК України скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. У разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Ухвала апеляційного суду про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі оскарженню у касаційному порядку окремо від відповідного рішення (постанови) суду не підлягає.

Оскільки оскаржувана ухвала Одеського апеляційного суду від 18 червня

2024 року про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду відповідно до частини другої статті 406 ЦПК України, то касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 260, 389, 406 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сідорова Ірина Анатоліївна, на ухвалу Одеського апеляційного суду від 18 червня 2024 року повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко