Справа № 296/6285/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Шкирі В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сейко Л.В.,

представника позивача адвоката Денисенко М.В.,

представника відповідача - адвоката Кочетова Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради, про поділ спадкового майна, -

ВСТАНОВИВ:

09.08.2017 ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 , який в подальшому уточнила, зі змісту якого просить поділити майно, отримане її сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спадок після смерті його батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку розміром 0.0677 га за кадастровим номером :05:015:0023 за адресою: АДРЕСА_1 та транспортний засіб марки ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 . у відповідності з правом власності в частині на наведені об`єкти, виділивши їй приміщення у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з проведеною судовою будівельно- технічною та земельно-технічною експертизою від 08.01.2019 року та висновками експерта №24/01-2019 згідно варіанту №1 проведеної експертизи з виділенням в ньому приміщень співвласника №2, а саме приміщень: 1-1 веранди площею - 3.0кв.м., 1-2 прихожої площею 12.1 кв.м,1-3 - кімнати - 18.7кв.м., 1-4 - кімнати - 7.5 кв.м., сараю під літ. «В»,№1 - 1/2 огорожі та здійснити поділ земельної ділянки розміром 0.0677 га за кадастровим номером :05:015:0023 за адресою: АДРЕСА_2 проведеної експертизи з виділенням їй, як позивачу, земельної ділянки 2-го співвласника по даному варіанту площею 338.5кв.м/0.03385/га.

Транспортний засіб марки ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 . залишити на праві власності відповідачу, зі сплатою їй - ОСОБА_1 , грошової компенсації в частині від дійсної вартості, а саме в розмірі 35724 грн. 05 коп. Крім цього просить стягнути судовий збір в сумі 1367,50 грн. та витрати пов`язані з проведенням експертизи 74,36 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько її сина ОСОБА_2 ОСОБА_4 , після смерті якого залишилося садкове майна, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка розміром 0,0677 га за кадастровим номером :05:015:0023 за адресою: АДРЕСА_1 , та транспортний засіб марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є син позивачки та ОСОБА_3 мати померлого.

Кожен із них у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Брох А.А. із заявою про прийняття спадщини і 11.07.2017 року отримав на спадкове майно свідоцтво про право на спадщину за законом в частині.

В даний час виникла необхідність в поділі спадкового майна, оскільки між нею та відповідачкою ОСОБА_3 виникли непорозуміння щодо належного користування будинковолодінням, земельною ділянкою та транспортним засобом.

Вирішення питання про розподіл спадкового майна можливе лише в судовому порядку.

Представник позивача адвокат Денисюк М.В. в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі з урахування висновку експерта №24/01-2019 за варіантом №1 проведеної експертизи з виділенням в ньому приміщень співвласника №2 та земельної ділянки та стягнення 1/2 вартості автомобіля.

Представник відповідача адвокат Кочетов Л.Г.зазначив, що він не заперечує проти поділу майна, проте вважає, що воно має бути поділене між трьома спадкоємцями, позивачем, відповідачем та ОСОБА_5 , оскільки під час розгляду цієї справи стало відомо, що вона також є донькою ОСОБА_4 проте наразі доказів цьому не має

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_6 на електронну адресу суду направила заяву про розгляд справи у її відсутність .

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно них визначив правовідносини, що склалися між сторонами.

ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_2 про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане повторно 14.06.2016 року (а.с.22) якого 16.10.2015 року Корольовський районний суд (справа №296/5782/15-ц) позбавив батьківських прав відносно сина - ОСОБА_2 (а.с.25-28) .

Згідно витягів про реєстрацію у спадковому реєстрі від 11.07.2017 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 його спадкоємцем першого ступіня спорідненості є ОСОБА_2 .(а.с.5,7)

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 11.07.2017 року, посвідчених приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Брох А.А., та зареєстрованих в реєстрі за № 1076, 1074, 1075 спадкоємцями майна ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 є його мати ОСОБА_3 та його син - ОСОБА_2 по 1/2 частці (а.с.4,6,11)

Спадщина на яку в указаних частках видано свідоцтво складається з:

- транспортного засобу марки ВАЗ, моделі 21121-110-01, тип загальний легковий хетчбек-В, 2005 року випуску, сірого кольору , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 є ОСОБА_2 (а.с. 4).

- житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 83,0 кв.м., у тому числі житловою площею 46,7 кв.м. До будинку належать сарай під літерою «В», огорожа під №1-2);

- земельної ділянки за кадастровим номером: :05:015:0023, загальною площею 0,0677 га, за адресою: АДРЕСА_1

Свідоцтва видані сину спадкодавця - ОСОБА_2 .

За ОСОБА_2 зареєстровано право власності (по 1/2 частині) на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за кадастровим номером: :05:015:0023, загальною площею 0,0677 га, за адресою: АДРЕСА_1 про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.10)

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 04.10.2018 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу (а.с. 59-60).

Відповідно до Висновку експерти № 24/01-2019 від 08.01.2019 поділ житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , як передбачено п. 6 постанови пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 (зі змінами), відповідно до ідеальних часток співвласників в розмірі не вбачається можливим (а.с. 62-92).

Можливий варіант поділу житлового будинку, господарських будівель та споруд, що входять до складу об`єкту дослідження, відповідно до часток та із зазначенням:

-розміру частки по площі та по вартості, що становлять приміщення та належні до них господарські будівлі та споруди і які виділяються кожному із співвласників;

-розміру компенсації у зв`язку з відхиленням від ідеальних часток співвласників;

-переліку необхідних будівельних робіт в будинку для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонується виділити кожному зі співвласників, викладено у дослідницькій частині в таблиці № НОМЕР_5 (варіант 1) і зображено на схемі в додатку №2 (а.с. 90).

Можливі варіанти поділу земельної ділянки кадастровий номер :05:015:0023 загальною площею 0,0677 га (677,0 кв.м) по АДРЕСА_1 , розроблені виходячи з ідеальних часток співвласників житлового будинку, з урахуванням варіанту поділу земельних поліпшень , надані в дослідницькій частині і зображені на схемах в додатку №3-4 (а.с. 91-92).

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 03.06.2019 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу (а.с. 126-127).

За висновком експерта ОСОБА_7 №444 від 22.11.2018 ринкова рартість автомобіля марки ВАЗ, моделі 21121-110-01, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , на 17.11.2018 складає 71448,11 грн (а.с.94-106)

Відповідно до Висновку № 2271 від 24.12.2019 вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21121-110, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на момент виконання експертизи 24.12.2019 року становить 13885,89 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки ВАЗ 21121-110, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на момент виконання судової експертизи 24.12.2019 становить 13885,89 грн. Ринкова вартість, з врахуванням наявних пошкоджень, автомобіля ВАЗ 21121-110, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на дату виконання експертизи 24.12.2019 року становить 54905,76 грн. (а.с. 132-148).

25.08.2021 відділ допомоги та офіційної опіки відомства молоді Міського управління Дрездену видало довідку згідно параграфу 58а Соціального Закону (СЗ)VIII що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 не отримував угоди про сплату аліментів та про зміну судом сімейної декларації про опікунство (а.с.222)

ОСОБА_2 (громадянин України) та ОСОБА_1 (громадянка України) мали дозвіл на проживання Y0489HZK4 та Y0489HZ6Н з 14.09.2020 по 23.07.2022 в Дрездені (Німеччина) (а.с.230-233)

Таким чином суд встановив, що між спадкоємцями ОСОБА_4 існує спір з приводу його спадщини , що регулюється нормами ЦК України.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частини першої статті 364 ЦК України).

При цьому Верховний Суд України у постанові від 19 лютого 2014 року у справі № 6-4цс14 вказав, що у силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Згідно зі статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до положень частини першої статті 1267, частини першої статті 1278 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (частина друга статті 1278 ЦК України).

Спадщина належить спадкоємцям, які її прийняли, на праві спільної часткової власності (частина четверта статті 355 ЦК України), а тому при її поділі застосовуються передбачені в Главі 26 ЦК України правила, що регулюють відносини спільної часткової власності. Якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ проводиться у судовому порядку відповідно до часток, які належать кожному із спадкоємців.

До схожих висновків дійшов Верховний Суд у справі № 243/6275/16-ц у постанові від 22 січня 2020 року.

Згідно із частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до частин першої-другої статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № справі № 295/4514/16-ц, провадження № 61-29115сво18, вказала, що аналіз глави 26 ЦК України дозволяє зробити висновок, що частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не є конкретною часткою майна. Тобто, частка в праві спільної часткової власності та жиле приміщення є окремим об`єктом цивільних прав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач порушує питання про поділ спільного майна в натурі.

Так судом було встановлено, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 11.07.2017 року, посвідчених приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Брох А.А., та зареєстрованих в реєстрі за № 1076, 1074, 1075 спадкоємцями майна ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 є його мати ОСОБА_3 та його син - ОСОБА_2 по 1/2 частці (а.с.4,6,11)

Спадщина на яку в указаних частках видано свідоцтво складається з:

- транспортного засобу марки ВАЗ, моделі 21121-110-01, тип загальний легковий хетчбек-В, 2005 року випуску, сірого кольору , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 є ОСОБА_2 (а.с. 4).

- житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 83,0 кв.м., у тому числі житловою площею 46,7 кв.м. До будинку належать сарай під літерою «В», огорожа під №1-2);

- земельної ділянки за кадастровим номером: :05:015:0023, загальною площею 0,0677 га, за адресою: АДРЕСА_1

Свідоцтва видані сину спадкодавця - ОСОБА_2 .

Отже ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співласниками житлового будинку АДРЕСА_3 земельної ділянки за кадастровим номером: :05:015:0023, загальною площею 0,0677 га, за цією ж адресою та автомобіля ВАЗ, моделі 21121-110-01, реєстраційний номер: НОМЕР_2

У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок».

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що «виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно».

Відповідно до Висновку експерта № 24/01-2019 від 08.01.2019 поділ житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , як передбачено п. 6 постанови пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 (зі змінами), відповідно до ідеальних часток співвласників в розмірі не вбачається можливим (а.с. 62-92).

Можливий варіант поділу житлового будинку, господарських будівель та споруд, що входять до складу об`єкту дослідження, відповідно до часток та із зазначенням:

-розміру частки по площі та по вартості, що становлять приміщення та належні до них господарські будівлі та споруди і які виділяються кожному із співвласників;

-розміру компенсації у зв`язку з відхиленням від ідеальних часток співвласників;

-переліку необхідних будівельних робіт в будинку для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонується виділити кожному зі співвласників, викладено у дослідницькій частині в таблиці № НОМЕР_5 (варіант 1) і зображено на схемі в додатку №2 (а.с. 90).

Можливі варіанти поділу земельної ділянки кадастровий номер :05:015:0023 загальною площею 0,0677 га (677,0 кв.м) по АДРЕСА_1 , розроблені виходячи з ідеальних часток співвласників житлового будинку, з урахуванням варіанту поділу земельних поліпшень , надані в дослідницькій частині і зображені на схемах в додатку №3-4 (а.с. 91-92).

Представник відповідача під час розщгляду справи вказав, що для них є прийнятним поділ житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з виділенням ОСОБА_1 , яка діє в інтересах - ОСОБА_2 приміщення у вказаному житловому будинку, згідно з висновками експерта №24/01-2019 за варіантом №1 проведеної експертизи з виділенням в ньому приміщень співвласника №2, а саме приміщень: 1-1 веранди площею -3.0кв.м., 1-2 прихожої площею 12.1 кв.м,1-3- кімнати -18.7кв.м., 1-4-кімнати - 7.5 кв.м. сараю під літ. «В», №1 -1/2 огорожі;

-земельної ділянки з кадастровим номером :05:015:0023 за адресою: АДРЕСА_1 виділивши ОСОБА_1 , яка діє в інтересах - ОСОБА_2 згідно варіанту №1 2- го співвласника по даному варіанту площею 338.5кв.м, що складає 0.03385 га.

Представник позивача теж наполягає на такому варіанті, отже суд вважає, що представники сторін все таки в ході судового розгляду справи дійшли згоди з приводу поділу спільного майна, а тому саме так і необхідно поділити майно.

Щодо поділу автомобіля

За висновком експерта ОСОБА_7 №444 від 22.11.2018 ринкова рартість автомобіля марки ВАЗ, моделі 21121-110-01, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , на 17.11.2018 складає 71448,11 грн (а.с.94-106)

Саме цей висновок суд приймає до уваги, оскільки висновок № 2271 від 24.12.2019 наданий щодо цього ж автомобіля ВАЗ 21121-110, реєстраційний номер НОМЕР_2 проте після ДТП, оскільки ОСОБА_2 не має відношення до ДТП висновок експерта суд не приймає до уваги.

Отже, суд вважає за необхідне транспортний засіб марки ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 . залишити на праві власності ОСОБА_3 стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , грошову компенсацію в частині від вартості автомобіля, а саме - 35724 (тридцять п`ять тисяч сімсот двадцять чотири) гривні 05 копійок.

Щодо судових витрат.

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник відповідача заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу в такому розмірі вказуючи, що витрати є значно завищеними, йому є незрозумілим, яку таку підготовку до справи здійснював адвокат що оцінив її в сумі 1500,00 грн за кожне призначене судове засідання. Також вказав, що білість судових засідань не проводилися, справа відкладалася з різних причин в тому числі і через оголошення повітряної тривоги, зайнятість судді в інших справах, за клопотаннями як сторони відповідача так і позивача, а тому 108000,00 грн є занадто завищеною сумую. Просив суд зменшити її до співмірного розміру

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

У постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19) викладено правовий висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00, зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 понесені витрати на професійну правничу допомогу, що надавалися адвлокатом ОСОБА_9 , що підтверджуєя: договір про надання правової допомоги від 18.07.2017 (а.с. 31), квитанція серії 03 ААВ від 15.04.2024 на суму 108300 грн. (а.с. 122) в якій враховано квитанцію №751369 на суму 22000 грн. (а.с. 156), акт виконаних робіт по наданню професійної правничої допомоги на 108300,00 грнри згідно якого:

-складання та підготовка позову - 1600,00 грн;

- клопотання про призначення експертизи - 600,00 грн;

складання заяви про вивчення матеріалів справи - 700,00 грн;

- заява про уточнення позовних вимог -800,00 грн ;

- заява в порядку ст.83 ЦПК України - 600,00 грн;

участь в 1 судовому засіданні - 2500,00 грн;

- підготовка до участі в кожному судовому засіданні 1500,00 грн (а.с. 123).

Так суд вважає завищеними суми щодо підготовки до розгляду справи в сумі 1500,00 грн за 26 судових засідань та по 2500,00 грн за кожне з 26 призначених засідань, більшість з яких не відбулося фізично.

Оцінюючи співмірність, реальність та пропорційність судових витрат, які просила стягнути сторона відповідача, а також те, що зазначена категорія справ є справою незначної складності, що в свою чергу не потребувало надмірних чи додаткових зусиль, хоча судовий розгляд справи тривав досить довго, проте суд вважає, що реальним, співмірним та справедливим в даному випадку буде стягнення з відповідача 15000,00 грн в рахунок судових витрат на правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1367,50 грн., що був сплачений при зверненні до суду згідно квитанції №23 від 09.08.2017 (а.с. 1).

Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати, пов`язані з проведенням експертизи №24/01-2019 від 08.01.2019 в сумі - 7436 (сім тисяч чотириста тридцять шість) гривень 00 копійок, оскільки судом такі витрати були покладені на ОСОБА_1 (ухвала від 04.10.2018) (а.с.59-60) та в акті здачі приймання висновку експерта вказано, що витрати 7436,00 грн сплачено наперед (а.с.63)

Керуючись ст.ст. 328, 364-367, 1267, 1268 ЦК України, ст.ст. 200, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позововні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради, про поділ спадкового майна - задовольнити.

Здійснити поділ майна, а саме:

- житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 , яка діє в інтересах - ОСОБА_2 приміщення у вказаному житловому будинку, згідно з висновками експерта №24/01-2019 за варіантом №1 проведеної експертизи з виділенням в ньому приміщень співвласника №2, а саме приміщень: 1-1 веранди площею -3.0кв.м., 1-2 прихожої площею 12.1 кв.м,1-3- кімнати -18.7кв.м., 1-4-кімнати - 7.5 кв.м. сараю під літ. «В», №1 -1/2 огорожі;

-земельної ділянки з кадастровим номером :05:015:0023 за адресою: АДРЕСА_1 виділивши ОСОБА_1 , яка діє в інтересах - ОСОБА_2 згідно варіанту №1 2- го співвласника по даному варіанту площею 338.5кв.м, що складає 0.03385 га.

- транспортний засіб марки ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 . залишити на праві власності ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , грошову компенсацію в частині від вартості автомобіля, а саме - 35724 (тридцять п`ять тисяч сімсот двадцять чотири) гривні 05 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 ), яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП: НОМЕР_8 ), судовий збір в сумі - 1367 (одна тисяча триста шістдесят сім) гривень 50 копійок, витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі - 7436 (сім тисяч чотириста тридцять шість) гривень 00 копійок та 15 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. При оголошенні в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення

Повний текст судового рішення складено 17.06.2024

Cуддя В. М. Шкиря