У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2024 Справа №607/21809/24 Провадження №2/607/4245/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л. ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

у с т а н о в и в:

08.10.2024 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» в якій він просить суд визнати незаконним та скасувати наказ голови правління ПрАТ «Тернопільміськгаз» від 05.09.2024 №141/к/тр; поновити його в ПрАТ «Тернопільміськгаз`з дати звільнення на посаді юриста; стягнути з ПрАТ «Тернопільміськгаз» () на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з дати звільнення до дня поновлення на роботі; стягнути з ПрАТ «Тернопільміськгаз» () на його користь моральну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесять тисяч) гривень.

Разом з цим, 08.10.2024 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла ідентична позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (справа №607/21776/24, провадження №2/607/4235/2024).

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами (ґрунтується на ч. 1 ст. 68 Конституції України: кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей).

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

У Постанові КЦС ВС від 22.05.2019 у справі 234/334/15; у Постанові КЦС ВС від 02.10.2019 у справі № 750/3021/18; в Ухвалі КЦС ВС від 06.09.2018 у справі № 552/2378/17 визначено судовою практикою поняття зловживання процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у тому, при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

У постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17 визначено, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Виходячи з природи процесуального права, яким зловживає особа, загальновизнаним є поділ на: зловживання правом на позов (зловживання процедурою в цілому, зловживання процесом в цілому, зловживання правом на судовий захист, зловживання правом на подачу позову тощо).

Заходи протидії зловживанням процесуальними правами можна розглядати через призму поняття «ефективні засоби правового захисту», що використовується у практиці ЄСПЛ щодо тлумачення ст. 13 ЄСПЛ, яка закріплює право кожного, чиї права та свободи, визнані у ЄСПЛ, було порушено, на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Підхід, запропонований ЄСПЛ щодо засобів захисту права на розгляд справи в розумний строк, може бути застосований і щодо засобів захисту проти зловживання процесуальними правами в цілому.

Присічним засобом захисту щодо зловживань правом на позов та зловживань окремими процесуальними правами є, зокрема повернення позовної заяви. Це засіб пов`язаний із одночасною подачею тотожних позовів, що міститься у п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , як позивач 08.10.2024 подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області два позова до відповідача - Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до позовних вимог за поданими позовами позивач просить: 1. Визнати незаконним та скасувати наказ голови правління ПрАТ «Тернопільміськгаз» від 05.09.2024 №141/к/тр; 2. Поновити його в ПрАТ «Тернопільміськгаз» з дати звільнення на посаді юриста; 3. Стягнути з ПрАТ «Тернопільміськгаз» () на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з дати звільнення до дня поновлення на роботі; 4. Стягнути з ПрАТ «Тернопільміськгаз» () на його користь моральну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесять тисяч) гривень.

Тобто ОСОБА_1 подано одночасно до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області декілька позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Отже, вказані дії позивача, суд вважає такими, які направлені на маніпуляції з автоматизованою системою розподілу справ.

Враховуючи вище викладене, позовну заяву слід повернути позивачу, оскільки позивач вчиняє дії, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, і ці дії суддею визнаються зловживанням процесуальними правами, в зв`язку із чим позивача слід попередити про необхідність утриматись від вказаних дій, оскільки вони можуть призвести до застосування судом заходу процесуального примусу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, п. 6 ч. 4 ст. 185, ст. 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Визнати зловживанням процесуальними правами ОСОБА_1 у справі № 607/21809/24, провадження № 2/607/7275/2024.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. Л. Дзюбич