№2-др/337/8/24
03 червня 2024 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді Мурашової Н.А.
за участю секретаря Бойко Л.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яна Станіславівна, про звернення стягнення на предмет іпотеки,
Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.05.2024 частково задоволено позов ОСОБА_1 та звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 39,8кв.м, яка належала на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем за законом якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в рахунок задоволення грошових вимог ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , за договором позики від 11.03.2020 року в загальному розмірі 544 820,40грн (п`ятсот сорок чотири тисячі вісімсот двадцять гривень 40 копійок), що є заборгованістю за тілом позики, і на день ухвалення цього рішення за офіційним курсом НБУ (1 долар США = 39,6650грн) еквівалентно 13 735,55 доларів США, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною не нижчою за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Питання про розподіл судових витрат судом при ухваленні цього рішення не вирішено.

23.05.2024 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу, оскільки при ухваленні рішення судом це питання не було вирішено.

В судове засідання позивач не прибув, подав заяву про вирішення вказаного питання у його відсутність.

Відповідач та/чи його представник в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Суд вважає можливими вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у відсутність сторін за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, в т.ч. питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.4 ст.141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, судом встановлено, що за подання цього позову до суду позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 9872,03грн. ( арк.74 т.1).

Ухвалою суду від 01.08.2023 частина судового збору в сумі 1974,41грн. була повернута позивачу як надлишкова сплачена, оскільки позовна заява була подана позивачем в електронній формі через систему «Електронний суд» і відповідно розмір судового збору відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» із застосуванням коефіцієнту 0,8 становить 7897,62грн.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково, то згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Так, позивач первісно просив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення його грошових вимог за договором позики від 11.03.2020 в загальному розмірі 987 201,98грн. Судом ухвалено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення грошових вимог позивача ОСОБА_1 в загальному розмірі 544 820,40грн., що становить 55,20% від первісно заявлених вимог (544 820,40грн х 100% : 987 201,98грн).

У зв`язку з цим, пропорційно задоволеним вимогам (55,20%) підлягають відшкодуванню позивачу судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4359,50грн. (7897,62грн х 55,20% : 100%).

Ухвалюючи рішення в частині відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що згідно з ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в цій справі користувався правовою допомогою адвоката Старюка Віталія Анатолійовича на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 01.03.2023 (арк.40-42 т.1).

При цьому, при зверненні до суду з позовною заявою позивач додав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правничу допомогу за вказаним договором на загальну суму 20493,00грн., а також зазначив в позовній заяві, що докази понесення таких витрат будуть надані суду у строки, передбачені ЦПК України. Аналогічна заява була окрема подана представником позивача ще 30.01.2024, тобто до закінчення судових дебатів у справі, що узгоджується з вимогами ч.1 ст.134, ч.8 ст.141 ЦПК України.

Як вже зазначалось, 21.05.2024 судом ухвалено рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1

23.05.2024 до суду надійшла заява позивача про вирішення питання розподілу судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу в розмірі 32 879,00грн., з доказами їх понесення, що також відповідає вимогам ч.8 ст.141 ЦПК України.

В даному випадку суд вважає, що здійснення позивачем витрат на правничу допомогу в цій справі підтверджується належними та допустимими доказами - договором про надання правової (правничої) допомоги б/н від 01.03.2023, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, нотаріально посвідченою довіреністю, актом-описом №4 виконаних робіт (наданих послуг) від 24.04.2024.

Разом з тим, вказані докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у визначеному позивачем розмірі 32 879,00грн.

Як вже зазначалось, при зверненні до суду з позовом позивач ОСОБА_1 в попередньому (орієнтовному) розрахунку зазначив розмір витрат на правничу допомогу в сумі 20 493,00грн. Про те, що він очікує понести витрати на правничу допомогу фактично в більшому розмірі, не зазначав.

В заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить вирішити питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 32 879,00грн., що істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку. При цьому, позивач жодним чином не обґрунтовує та не доводить, що він не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Так, з акту-опису №4 виконаних робіт (наданих послуг) від 24.04.2024 вбачається, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 32 879,00грн визначено з урахуванням послуг, які не були включені в попередній (орієнтовний) розрахунок, зокрема, з підготовки та складання заперечення на клопотання про поновлення строку на подання відзиву та повернення на стадію підготовчого провадження, заперечення на клопотання про витребування доказів, відповіді на відзив, повідомлення про відсутність матеріалів в електронній формі, заяви про надання доказів розміру судових витрат після ухвалення рішення, клопотання про розгляд справи в передбачені ЦПК України строки та заперечення на відкладення розгляду справи (п.10-15 переліку загальною вартістю 14762,00грн).

Жодних обставин, які б вказували на те, що позивач чи його представник не могли передбачити необхідність таких витрат, враховуючи, що всі вони стосуються передбачених законом процесуальних дій сторони, позивач в заяві про ухвалення додаткового рішення не навів.

При цьому, в попередньому (орієнтовному) розрахунку було передбачено понесення інших витрат на підготовку заяв, клопотань та інших процесуальних дій, але в розмірі 3726,00грн.

Вказане відповідно до ч.4 ст.141 ЦПК Україниє підставою для відмови позивачу у відшкодуванні витрат на правничу допомогу в частині такого перевищення.

Таким чином, суд вважає належним чином обґрунтованим та доведеним розмір понесених позивачем у цій справі витрат на правничу допомогу в сумі 20493,00грн.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 (55,20%), згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а саме 11312,14грн. (20493,00грн.х55,20%:100).

Вирішуючи вказане питання, суд також враховує, що жодних заперечень щодо неспівмірності заявлених позивачем витрат на правничу допомогу від відповідача та/чи його представника до суду не надходило, клопотання про зменшення розміру цих витрат вони не заявляли.

Відповідно до ст.270 ЦПК України з вказаного питання слід ухвалити додаткове рішення.

Керуючись ст.2,12,13,76-82,89,133,134,137,141,270 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Стягнути зОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 4359,50грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 11 312,14грн., усього 15 671,64грн. (п`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят одна гривня 64 копійки).

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його постановлення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення складено 17.06.2024.

Суддя Н.А. Мурашова

03.06.2024