Справа № 458/168/24 Головуючий у 1 інстанції: Кшик О. І.
Провадження № 22-ц/811/2287/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Львівського апеляційного суду у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Турківсього районного суду Львівської області від 11 квітня 2024 року в складі судді Кшик О.І. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги обґрунтовані тим, що 10.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» (ТОВ «ЛІНЕУРА Україна») та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2346040, який підписано електронним підписом позичальника.

11.08.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та позивачем ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11082023, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №11082023 від 11.08.2023, позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 згідно кредитного договору №2346040 від 10.09.2021 на загальну суму 16 299,20 грн, з яких: 6100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 199,20 грн заборгованість за відсотками.

Також, 25.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №920735358, який було підписано електронним підписом позичальника.

28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити факторові Права вимог, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених цим договором.

31 грудня 2020 року Додатковою угодою №26 до Договору факторингу№28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції.

Відповідно до Реєстру боржників №169 від 18.01.2022 року до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №920735358.

20.10.2022 між ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення боргів» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 згідно договору кредитної лінії №920735358 на загальну суму 14 097,23 грн, з яких: 3 999,60 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 097,63 грн заборгованість за відсотками.

Оскільки, відповідач ОСОБА_1 не надала кредитору своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а отже свої зобов`язання за укладеними кредитними договорами не виконала, тому позивач звернувся до суду за захистом порушеного права та просить стягнути заборгованість за кредитним договором №2346040 в розмірі 16299,20 грн, та за кредитним договором №920735358 в розмірі 14 097,23 грн, всього - 30 396,43 грн та вирішити питання судових витрат.

Заочним рішенням Турківського районного суду Львівської області від 11 квітня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №2346040 в розмірі 16 299,20 грн (шістнадцять тисяч двісті дев`яносто дев`ять гривень двадцять копійок), заборгованість за кредитним договором №920735358 в розмірі 14 097,23 грн (чотирнадцять тисяч дев`яносто сім гривень двадцять три копійки), а всього заборгованість в сумі 30 396,43 грн (тридцять тисяч триста дев`яносто шість гривень сорок три копійки) та судові витрати в розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень) судового збору.

Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 14 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Турківського районного суду Львівської області від 11 квітня 2024 року залишено без задоволення.

Рішення суду в загальному порядку оскаржила відповідач ОСОБА_1 , вважає незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що не укладала 10 вересня 2021 року кредитного договору з ТОВ «Лінеура Україна» №23460440 на суму 6100 грн. та 25 жовтня 2021 року кредитного договору з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» №920735358 на суму 4000 грн. Жодних коштів на платіжну картку НОМЕР_1 чи на будь-яку іншу карту не одержувала.

Вважає, що хтось із мешканців Турки чи Турківської громади скористався її персональними даними, або персональними даними скористались працівники зазначених фінансових товариств, які створили фінансові піраміди і в такий спосіб, вводячи в оману, намагаються збагатитися на таких ошуканих як відповідач.

Додає, що 20.03.2024 подала до правоохоронних органів заяву про вчинення відносно неї кримінального правопорушення та 10 квітня 2024 року отримала відповідь про наявність у даному випадку цивільно-правових відносин. 11 квітня 2024 року звернулась зі скаргою на бездіяльність відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, де суд зобов`язав відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області внести відомості за її повідомленням про кримінальне правопорушення до ЄДРСР.

Просить скасувати заочне рішення Турківського районного суду Львівської області від 11 квітня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справив порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

При цьому, згідно із ч. 1ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1-4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи повністю позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за укладеними відповідачкою кредитними договорами, суд першої інстанції виходив із встановленого факту укладення кредитних договорів, отримання нею коштів за цими договорами та факт їх неповернення останньою у відповідності до умов вказаних у договорах та у строки визначені сторонами.

Окрім того, суд зазначив, що розрахунки суми заборгованості відповідають умовам кредитних договорів, відображають наявність обґрунтованої заборгованості і доказів зворотного відповідач суду не надала, підстав позову не спростувала.

Перевіряючи оскаржуване рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховує таке.

10 вересня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №2346040, який підписано електронним підписом шляхом введення коду Н704 10.09.2021 14:39:27 ОСОБА_1 , відповідно до п. 1.2 якого банк зобов`язався надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язався повернути кредит, сплати проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (а.с. 8-14).

Згідно із умовами даного договору укладення такого здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході та /або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету (п.1.1).

Відповідно до п.п.1.2.-1.4.1. Кредитного договору, Товариство надає Клієнту кредит в розмірі 6100,00 грн. на 27 днів під стандартну процентну ставку 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Клієнта , відповідно до п. 4.1 Договору.

Згідно із п.п. 4.2.2. Договору клієнт, підписуючи цей Договір, дає згоду на його автопролонгацію - продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінченням строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 договору) ще на 15 календарних днів.

У п. 4.2.3. сторони погодили, що за користування кредитом в період автопролонгації нарахування процентів здійснюється в порядку, визначеному розділом 3 Договору, за стандартною процентною ставкою у відповідності до п. 1.5.1.

Загальна кількість автопролонгації за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (п. 4.2.5.).

Згідно із п. 4.1.1. Договору у випадку неможливості виконання зобов`язання за цим Договором у повному обсязі у встановлений термін Клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення Додаткового договору до Договору.

Відповідно п.2.4. Кредитного договору кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної карти НОМЕР_1 або іншої платіжної карти Клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту.

Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що перед укладанням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч.1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту; дані, що стосуються його особи , зазначені в преамбулі , та реквізитах сторін цього Договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності (п. 10.9).

05.10.2021 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору №2346040 від 10.09.2021, який відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е036. Сторони цим Додатковим договором погодили такі умови продовження користування кредитом: строк користування кредитом за договором продовжується на строк 27 днів, тобто до 02.11.2021; процентна ставка за користування кредитом протягом строку, встановленого цим Додатковим договором становить 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом; орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення цього додаткового договору складає 26887,08%; орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення цього додаткового договору складає 9229,30 грн (а.с. 18-21).

01.11.2021 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору №2346040 від 10.09.2021, який відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т661. Сторони цим Додатковим договором погодили такі умови продовження користування кредитом: строк користування кредитом за договором продовжується на строк 27 днів, тобто до 29.11.2021; процентна ставка за користування кредитом протягом строку, встановленого цим Додатковим договором становить 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом; орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення цього додаткового договору складає 26887,08%; орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення цього додаткового договору складає 9229,30 грн.(а.с.22-25).

27.11.2021 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору №2346040 від 10.09.2021, який відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р634. Сторони цим Додатковим договором погодили такі умови продовження користування кредитом: строк користування кредитом за договором продовжується на строк 27 днів, тобто до 25.12.2021; процентна ставка за користування кредитом протягом строку, встановленого цим Додатковим договором становить 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом; орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення цього додаткового договору складає 26887,08%; орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення цього додаткового договору складає 9229,30 грн. (а.с.26-29).

Згідно із паспортом споживчого кредиту за користування кредитними коштами процентна ставка становить 1,90 % на день, тип процентної ставки - фіксована, реальна процентна ставка становить 26887,08 % річних. Загальні витрати за кредитом становлять 3129,30 грн, орієнтована загальна вартість кредиту для споживання за весь строк користування кредитом становить 9229,30 грн.

11.08.2023 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та позивачем ТОВ "ФК "Європейська Агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №11082023, у відповідності до умов якого ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 30-32).

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №11082023 від 11.08.2023 сума заборгованості за боржником ОСОБА_1 за кредитним договором №2346040 від 10.09.2021 становить 16299,20 грн., з яких 6100,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 10199,20 грн. за процентами (а.с. 34).

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно із статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, встановивши, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», за відсутності належних доказів про те, що договір укладено іншою особою, а грошові кошти перераховані на банківську картку, яка належить відповідачці, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1

Відповідачкою не надано суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідачка не була позбавлена можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.

Аргументи апелянта про те, що не укладала 10 вересня 2021 року договору з ТОВ «Лінеура Україна» №23460440 на суму 6100 грн., є такими, що на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки предметом спору є стягнення заборгованості за Договором №2346040 від 10.09.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, а не Кредитного договору №23460440 від 10.09.2021.

Таким чином, апеляційний суд вважає доведеною обставину отримання відповідачкою грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором №2346040 від 10.09.2021 і взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти (кредиту) та нараховані відсотки не повернула, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість у загальному розмірі 16 299 грн. 20 коп.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції в означеній частині є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Щодо стягнення заборгованості за Договором кредитної лінії №920735358 від 25.10.2021, то колегія суддів враховує таке.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №920735358, згідно умов якого кредитодавець (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») зобов`язується надати позичальникові ( ОСОБА_1 ) кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 4000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукт «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 42 зворот- 45).

Згідно із п. 1.2 сума кредитного ліміту, вказана у п. 1.1 Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно можу бути у розпорядженні позичальника.

Відповідно до п. 1.3 Договору кредитодавець надає перший транш за Договором в сумі 4000 грн. одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 18.12.2021.

Пунктом 1.7 Договору передбачено, що Кредитна лінія надається строком на 26 (двадцять шість) днів від дати отримання Кредиту позичальником (далі «Дисконтний період»), а саме до 18.12.2021.

Водночас у п 1.8 Договору сторони погодили, що встановлений в п.1.7 Договору строк дисконтного періоду та, відповідно строк надання Кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена.

Згідно із паспортом споживчого кредиту продукту "СМАРТ" до Договору №920735358 від 25.10.2021 за користування кредитними коштами дисконтна процентна ставка становить 3,65-722,7 %, індивідуальна процентна ставка становить 361,35-722,7 %, базова процентна ставка становить 722,7 %, тип процентної ставки - фіксована, реальна річна процентна ставка становить 649 %, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 1087,70 % річних, загальні витрати за кредитом - 180 грн, орієнтована реальна загальна вартість кредиту для споживання за весь строк користування кредитом - 1180,00 грн.(а.с.41-42)

Згідно платіжного доручення від 25.10.2021 АТ «Альфа Банк» проведено переказ коштів ОСОБА_1 згідно договору №920735358 від 25.10.2021 для зарахування на платіжну карту № НОМЕР_2 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (а.с.46).

20.10.2022 між ТОВ "ФК "Європейська Агенція з повернення боргів" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ "«Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 50-51).

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, та розрахунку заборгованості за кредитним договором №920735358 від 25.10.2021, розмір заборгованості становить 14 097,23 грн, з яких: 3 999,60 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 097,63 грн заборгованість за відсотками (а.с.52).

При цьому, позивач у позові стверджував, що ТОВ «Таліон плюс» набув право грошової вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» згідно договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що в порушення умов договору позики, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у розмірі та на умовах, визначених укладеним правочином, презумпція правомірності якого не спростована, тому є підстави для задоволення позову.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. ст. 1077, 1079 ЦК Кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Встановивши, що за договором кредитної лінії № 920735358 від 25.10.2021 відповідач має заборгованість, суд не дав оцінку обставинам переходу права вимоги до позивача та наявності підстав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимагати у ОСОБА_1 сплати вказаної заборгованості.

Зокрема, в справі відсутні докази переходу права вимоги від кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» за борговими зобов`язаннями ОСОБА_1 , оскільки договір факторингу між вказаними особами укладений (28.11.2018) задовго до укладення кредитного договору (25.10.2021) і виникнення спірної заборгованості, а чинне законодавство України не передбачає продаж і придбання боргових зобов`язання наперед, ще до моменту їх виникнення.

Зокрема, відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20).

Законодавцем передбачено можливість відступлення первісним кредитором новому кредитору як повного обсягу прав та обов`язків, належних йому на момент відступлення (універсальне правонаступництво), так і можливість відступлення прав лише у певній частині, що обумовлюється сторонами в договорі відступлення права вимоги (сингулярне правонаступництво). Оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що "ніхто не може передати більше прав, ніж має сам".

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 16.10.2018 у справі №914/2567/17, від 04.12.2018 у справі №31/160(29/170(6/77-5/100), від 04.06.2020 у справі №910/1755/19.

При цьому відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Виходячи із загальних правил та положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. Обсяг цих прав та умови їх переходу визначаються на момент переходу цих прав до нового кредитора. Тобто новий кредитор отримує право вимагати виконання зобов`язання в обсязі, що існував на момент підписання договору цесії (відступлення права вимоги).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів також вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком, на підтвердження права грошової вимоги позивача до відповідача та щодо визначеного ним у позовній заяві розміру заборгованості за договором №920735358 від 25.10.2021 року в розмірі 14 097,23 грн, тому відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором.

Також, позивачем, не надано суду реєстру прав вимог, підписаного уповноваженими особами ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», яким би підтверджувалося набуття ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за договором укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції не надав належної оцінки встановленим обставинам, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про задоволення позову в означеній частині.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 141 ЦПК Украйни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право на відшкодування за рахунок відповідача 1623 грн. 68 коп. судового збору за подання позовної заяви.

В свою чергу, ОСОБА_1 має право на відшкодування за рахунок ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 2106,48 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Шляхом зустрічного зарахування в порядку розподілу судових витрат з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 482,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Турківського районного суду Львівської області від 11 квітня 2024 року в частині стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №920735358 від 25.10.2021 року в розмірі 14 097,23 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Заочне рішення Турківського районного суду Львівської області від 11 квітня 2024 року в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за Договором №2346040 від 10.09.2021 в розмірі 16 299 грн. 20 коп. залишити без змін.

Стягнути з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 482 (чотириста вісімдесят дві) гривень 80 копійок судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 12 листопада 2024 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді С.М. Бойко

С.М. Копняк