КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Кулікової С.В., Сушко Л.П.,

при секретарі: Курченко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Пащенка Петра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року позивач - ПрАТ «СК «Аркс» звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що 11.07.2022 року між ПрАТ «СК «Аркс» (попередня назва ПрАТ «СК «АХА Страхування) та ТОВ «Саффран Україна» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №45947Га/05АВ, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «Toyota Corolla» (номерний знак НОМЕР_1 ).

Вказував, що 30.12.2022 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , транспортного засобу марки «Jeep Cherokee», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням відповідача.

Внаслідок зазначеної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 10.03.2023 року у справі

№ 761/1624/23 встановлено, що ДТП сталась з вини відповідачки внаслідок порушення нею ПДР України.

Відповідно до страхового акту №ARX3556329 від 03.02.2023 року та умов договору страхування розмір страхового відшкодування складає 131647,14 грн., яке позивачем було відшкодовано потерпілому. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована.

Посилаючись на те, що внаслідок виплати потерпілому страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до відповідача, як відповідальної особи за завдані збитки, позивач вважав, що з відповідача на його користь підлягає стягненню 131647,14 грн. у порядку відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а також витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Аркс» 134 331 грн 14 коп., з яких: 131 647 грн 14 коп. - витрати пов`язані з виплатою страхового відшкодування, 2 684 грн - витрати по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі адвоката Пащенка П.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким відмовити позов задовольнити.

Скарга обґрунтована тим, що під час судового розгляду справи суд не дотримався всебічного та повного дослідження дійсних обставин справи, що мають істотне значення для вирішення спору, тим самим неповно з`ясував всі обставини справи, без належної правової оцінки ухвалив рішення без належного врахування мотивів та доводів, що мають значення для справи.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що до позивача внаслідок виплати потерпілому страхового відшкодування перейшло право вимоги до відповідача, цивільно-правова відповідальність якої на момент ДТП не була застрахована.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що 30.12.2022 року на проспекті Перемоги в м.Києві відбулась ДТП за участю транспортного засобу марки «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , транспортного засобу марки «Jeep Cherokee», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням відповідача.

Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 10.03.2023 року у справі

№761/1624/23 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вина відповідача у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Саффран Україна», та обставини даного ДТП, не потребують доказування.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Судом встановлено, що на момент настання вищевказаного страхового випадку транспортний засіб марки «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_1 , був застрахований у ПрАТ «СК «Аркс» (попередня назва ПрАТ «СК «АХА Страхування) згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №45947Га/05АВ від 11.07.2022 року.

За ст.21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.

Встановлено, що 21.01.2023 року до ПрАТ «СК «Аркс» звернулась особа, яка на законних підставах здійснювала експлуатацію транспортного засобу марки «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_2 із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

З врахуванням акту огляду транспортного засобу (дефектної відомості), ремонтної калькуляції та рахунку №СР00-001736, ПрАТ «СК «Аркс» затверджено страховий акт

№ARX3556329 від 03.02.2023 року про виплату ТОВ «Саффран Україна» страхового відшкодування у розмірі 131647,14 грн шляхом перерахування на рахунок СТО - ТОВ «Саміт Моторз Україна» за погодженням вигодонабувача АТ «УкрСиббанк».

Судом також встановлено, що ПрАТ «СК «Аркс» на підставі страхового акту

№ARX3556329 від 03.02.2023 року було сплачено ТОВ «Саффран Україна» страхове відшкодування в сумі 131 647,14 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №948851 від 06.02.2023 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Проте, згідно положень ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно матеріалів справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, яка на законних підставах здійснювала експлуатацію транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_3 , застрахована не була, що підтверджується відповіддю від НПУ та стороною відповідача не спростовувалось.

На підставі викладеного, внаслідок виплати потерпілому страхового відшкодування у розмірі 131647,14 грн. до позивача в межах цих витрат перейшло право вимоги до відповідача, як відповідальної особи за завдані збитки.

Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Викладені представником відповідача у поданому відзиві на позовну заяву доводи жодним чином не спростовують встановлених судом обставин у справі.

Враховуючи, що до позивача внаслідок виплати потерпілому страхового відшкодування, перейшло право вимоги до відповідача, цивільно-правова відповідальність якої на момент ДТП не застрахована, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з відповідача на користь позивача підлягали стягненню грошові кошти у розмірі 131 647,14 грн в порядку відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Пащенка Петра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2024 року.

Головуючий:

Судді: