Провадження № 2/127/3754/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Матвеєвій А.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області через свого представника адвоката Головенько В.П. звернулась ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Позов мотивований тим, що 03.09.2010 сторони зареєстрували шлюб. У шлюбі народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Вінницького міського суду по справі №127/2705/16-ц від 04.04.2016 вирішено стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 12.02.2016 до досягнення дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 одружилась і змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». На сьогоднішній день половина від прожиткового мінімуму на відповідного віку дитину становить менше встановленої судом суми. На підставі вищевикладеного позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 12.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Малозначними справами є, зокрема, справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства), згідно із п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 21.08.2024 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

30.09.2024 представник відповідача адвокат Березіна Світлана Геннадіївна подала на адресу суду відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що починаючи з грудня 2018 року по даний час (серпень 2024 року) Міське комунальне підприємство «Медичний стоматологічний центр», в якому на посаді лікаря-стоматолога ортопеда 1к. працює ОСОБА_2 , утримує із заробітної плати Відповідача та перераховує кошти у розмірі 1500,00 грн. на рахунок позивачки. Аліменти сплачувались щомісячно та систематично. Заборгованість відсутня. На підставі вищевикладеного відповідач просить задовільнити позовні вимоги у справі № 127/26324/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Головенько В.П.в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Зазначив, що аліменти сплачував вчасно, заборгованість відсутня, а вимоги позивача вважає передчасними.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначені ОСОБА_2 і ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2016 справа №127/2705/16-ц вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з 12.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 12.02.2016 року до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку - до 19.09.2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 07.06.2016 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2016 залишено без змін.

07.06.2017 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Матвієнко В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54070391 на підставі виконавчого листа №127/2705/16-ц від 10.08.2016.

11.12.2018 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Микитюком М.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу №54070391 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

ОСОБА_2 23.07.2023 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 і змінила прізвище на « ОСОБА_5 », про що Вінницьким відділом реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис №294.

З довідок про доходи №22-28 за період з грудня 2018 року по серпень 2024 року вбачається що ОСОБА_2 працює в Міському комунальному підприємстві «Медичний стоматологічний Центр» отримує постійний дохід і регулярно сплачує аліменти.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно із ст.192СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога міститься і в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

Тобто, зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.

Тому, суд вважає за необхідне позов задовольнити, визначивши аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше встановленого мінімального розміру, тобто 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із змісту п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2003 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів, аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору, визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 605,60 гривень судового збору, інша частина судового збору компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 141, 142, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України ст.ст. 141, 180, 192 СК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2016 в цивільній справі №127/2705/16-ц.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2016 в цивільній справі №127/2705/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в частині утримання дитини, припинити з дня набрання законної сили цим рішенням суду та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 12.11.2024.

Суддя О.О. Жмудь