ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року

м.Черкаси

Справа № 711/5911/22
Провадження № 22-ц/821/1356/24
категорія: 305010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л.І.,

суддів: Карпенко О.В., Новікова О.М.,

секретаря - Ярошенка Б.М.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - Приватне підприємство «Надія»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкасиапеляційну скаргу представника Приватного підприємства «Надія» - адвоката Барілова Сергія Анатолійовича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Надія» про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

14 листопада 2022 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 через свого представника адвоката Соколошину Л.Б. звернулися до Придніпровського районного суду м. Черкаси із даним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб 26.11.1989, що підтверджується Свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 від 26.11.1989.

За час шлюбу у них народилось троє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб позивач ОСОБА_9 одружилась ІНФОРМАЦІЯ_4 та отримала прізвище « ОСОБА_10 ».

Вказують, що вони зростали у атмосфері миру та любові, а також батько виховував їх у взаємоповазі один до одного.

ОСОБА_5 11.05.2017 розпочав працювати у ПП «Надія» електрозварювальником 5 розряду.

08.09.2021 на ОСОБА_5 , під час виконання ним будівельних робіт на будівельному майданчику, впала бетонна плита і привалила його. На місце було викликано швидку допомогу, яка його забрала до лікарні, де він і помер внаслідок отриманих травм.

Смерть батька завдала їм невимовних моральних страждань, внаслідок чого життя розділилось на до і після, закінчились сімейні вечері, спільні розмови, спілкування дітей та онуків з батьком та дідом.

За даним фактом 08.09.2021 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 272 КК України. На даний час досудове розслідування триває.

Згідно Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 08.09.2021 о 17 год. 25 хв. в ПП «Надія» від 30.08.2022, складеного комісією, утвореною наказом Управління Держпраці у Черкаській області від 10.09.2021, нещасний випадок, що стався з ОСОБА_5 визнано пов`язаним з виробництвом.

Як зазначено у Акті, електрозварник ОСОБА_5 , 08.09.2021, згідно графіку роботи, своєчасно прибув на робоче місце на будівельний майданчик по АДРЕСА_1 де переодягнувся у спеціальний одяг та взуття.

На будівельному майданчику близько восьмої години виконавець робіт ПП «Надія» Колісніченко А.Е. поставив завдання бригаді у складі ОСОБА_5 , бетоняра ОСОБА_11 , тесляра ОСОБА_12 , кранівника ОСОБА_13 продовжувати роботу по огородженню будівельного майданчику, ознайомив їх з технологічною картою та процесом монтажу залізобетонних плит, провів інструктаж працівникам, наголосивши щоб звертали увагу на монтажні петлі та закладні деталі.

На спланованій ділянці майбутньої огорожі ОСОБА_14 зробив розмітку місць встановлення фундаментів забору і бригада приступила до роботи. Для монтажу паркану бригада використовувала стандартні залізобетонні конструкції. Для з`єднання закладних деталей залізобетонних плит з закладними деталями стовпів бригада використовувала прокат арматурний, призначений для армування звичайних і попередньо напружених залізобетонних конструкцій. Зварювальні роботи виконував ОСОБА_5 Переміщення елементів огорожі здійснювалося за допомогою гусеничного крану МКГ-25.01А, заводський № НОМЕР_7. Якість виконаних монтажних робіт протягом робочого дня періодично контролював ОСОБА_14 . Протягом робочого дня працівниками було змонтовано 5 секцій огорожі.

В кінці робочого дня ОСОБА_14 було прийнято рішення по встановленню шостої секції огорожі, після чого він відбув з місця виконання робіт до вагончика охорони, а потім на автомобілі залишив будівельний майданчик.

Близько 16 години 40 хвилин кранівник ОСОБА_13 підвів залізобетонну плиту до стійок огорожі. ОСОБА_5 дав команду кранівнику, що він приступає до зварювання монтажних елементів огорожі. Закріпивши плиту в двох місцях, знизу плити та в одному зверху, ОСОБА_5 повідомив кранівника, що ним здійснено приварювання плити огорожі та дав команду кранівнику ОСОБА_13 опускати гак крана для від`єднання строп. Знявши стропи з монтажних петель плити ОСОБА_5 знаками просигналізував кранівнику ОСОБА_13 , що робота крана завершена. ОСОБА_13 відігнав кран на місце стоянки та пішов переодягатися в побутове приміщення.

ОСОБА_5 сказав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щоб ті прибирали землю з тротуару, а сам приступив до подальшого закріплення залізобетонної плити.

Через деякий час, в результаті охолодження і впливу навантаження плити, на не якісно виконаному зварному шву верхньої закладної деталі, утворилась тріщина. Залізобетонна плита втратила рівновагу і впала на землю, провернувшись на нижніх закладних деталях.

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 почули глухий звук, обернулися лицем до огорожі і побачили що залізобетонна плита огорожі впала, а ОСОБА_5 ніде не видно. Підбігши до плити, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 побачили, що ОСОБА_5 знаходиться під плитою. Щоб вивільнити ОСОБА_5 вони спробували вручну підняти плиту але не змогли та почали кликати на допомогу. ОСОБА_13 , помітивши метушню біля огорожі, завів гусеничний кран та підігнав його до огорожі. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 застропували залізобетонну плиту. За допомогою крану плиту припідняли та закріпили. ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 почали надавати допомогу потерпілому. Охоронник викликав швидку допомогу. ОСОБА_13 зателефонував ОСОБА_14 та повідомив про нещасний випадок із електрозварювальником ОСОБА_5 . Про настання нещасного випадку було повідомлено керівника підприємства та службу охорони праці.

Каретою швидкої медичної допомоги ОСОБА_5 було доставлено до КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», де він і помер.

Основною причиною нещасного випадку у Акті зазначено неякісне розроблення або відсутність проектної документації на будівництво, конструкцію виробничих об`єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, ладнання, устаткування тощо. Супутніми, зокрема, незадовільне функціонування, недосконалість або відсутність системи управління охороною праці, невиконання посадових обов`язків, порушення технологічного процесу тощо.

Як встановлено з Акту, порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці допустили директор, головний інженер, начальник дільниці, виконавець робіт ПП «Надія» та ОСОБА_5 .

Порушення допущені ОСОБА_5 не є основними причинами нещасного випадку на виробництві та не можуть бути підставою для відмови у стягненні моральної шкоди.

Згідно Акту нещасний випадок, що стався з батьком позивачів визнано пов`язаним з виробництвом і такий Акт є доказом вини власника підприємства.

Між смертю батька позивачів, який працював на підприємстві відповідача та нещасним випадком, що стався на виробництві, наявний причинний зв`язок, що передбачає право позивачів, як дітей померлого, на відшкодування їм моральної шкоди.

Смерть ОСОБА_5 завдала позивачам хвилювань та моральних страждань.

На підставі наведеного, позивачі просили суд стягнути з ПП «Надія» на користь позивачів моральну шкоду у розмірі 150 000 грн на кожного позивача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ПП «Надія» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 150 000 грн.

Стягнуто з ПП «Надія» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 150 000 грн.

Стягнуто з ПП «Надія» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 150 000 грн.

Стягнуто з ПП «Надія» на користь держави судовий збір у розмірі 1 500,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що з встановлених обставин справи, ураховуючи ступінь вини відповідача в настанні нещасного випадку внаслідок, якого загинув батько позивачів, беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань позивачів, які є довічними, враховуючи, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, який мають позивачі від загибелі батька, характер немайнових витрат, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважав, що з відповідача на користь позивачів слід стягнути моральну шкоду у розмірі 150 000 грн на кожного з позивачів, оскільки цей розмір суд вважав таким, що відповідає глибині і ступеню моральних страждань позивачів та є достатнім для розумного задоволення потреб потерпілих.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі представник ПП «Надія» - адвокат Барілов С.А., вважаючи рішення суду незаконним, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи, просив суд скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2024 року та ухвалити нове, який відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що як вбачається з листа КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи «№01-1-05/498 від 08.10.2021 «згідно висновку експерта № 05-3-08/3001 від 23.09.2021 в крові трупа ОСОБА_5 виявлено етиловий спирт у кількості 1,64 проміле. Така концентрація етилового спирту в крові може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння відносно живих осіб».

Вказує, що матеріалами розслідування нещасного випадку містять підтвердження про проведення працівниками ПП «Надія» численних інструктажів з потерпілим з питань охорони праці.

Згідно висновку Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 08.09.2021 ПП «Надія», нещасний випадок, що стався з ОСОБА_5 , визнано пов`язаним з виробництвом.

В Акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 08.09.2021 в ПП «Надія», основною причиною нещасного випадку зазначено неякісне розроблення або відсутність проектної документації на будівництво, реконструкцію виробничих об`єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, обладнання, устаткування тощо. Супутніми: незадовільне функціонування, недосконалість або відсутність системи управління охороною праці, невиконання посадових обов`язків, порушення технологічного процесу, алкогольне, наркотичне, токсикологічне сп`яніння.

Згідно Розділу 10 Акту зазначено, що матеріали, на підставі яких зроблено висновки, відсутні. Тобто, розслідування нещасного випадку та висновки, викладені в Акті, зроблені за відсутності будь-яких матеріалів нещасного випадку.

Висновки, зазначені в Акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, не відповідають матеріалам та обставинам справи, тому ПП «Надія» вважає, що вказаний Акт є недопустимим та недостовірним доказом і не може бути прийнятий до уваги судом.

На думку скаржника, ступінь вини відповідача можливо встановити за результатами кримінального провадження № 0002460 від 08.09.2021 за ч. 2 ст. 272 КК України, досудове розслідування якого на даний момент триває.

Враховуючи результати огляду місця нещасного випадку та свідчення безпосередніх свідків, ПП «Надія» вважає, що вищевказана подія сталася з причини неякісної сварки з`єднань конструкції залізобетонної огорожі, що спричинило падіння плити, а також порушення трудової дисципліни потерпілим, а саме вживання ним на робочому місці алкоголю.

Крім того позивачами не надано жодних доказів моральних страждань.

Зауважує, що в справі №235/3191/19, на яку посилається позивач у відповіді на відзив як аналогічну, суд враховуючи наявність вини самого загиблого, стягнув лише 16% від заявленої суми та вважає, що позовні вимоги недостатньо обгрунтовані та підтвердженні документально, не доводять обов`язок ПП «Надія» відшкодувати заявлену шкоду.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд мав би врахувати факт наявності вини потерпілого в нещасному випадку, яка зазначена в Акті, характер та обсяг страждань позивачів з урахуваннмя їх тривалості й тяжкості, виходячи з засад розумності, пропорційності та справедливості.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб 26.11.1989, що підтверджується Свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 від 26.11.1989.

Батьком позивача ОСОБА_2 , 1990 року народження, згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28.09.1990, зазначений ОСОБА_5 .

Батьком позивача ОСОБА_3 , 1996 року народження, згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 28.09.1990, зазначений ОСОБА_5 .

Відповідно до Свідоцтва про шлюб від 16.08.2016 серії НОМЕР_4 позивач ОСОБА_9 одружилась ІНФОРМАЦІЯ_4 та отримала прізвище « ОСОБА_10 ».

Згідно Свідоцтва про народження ВІД 03.09.1992 серії НОМЕР_5 батьком ОСОБА_9 зазначений ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 10.09.2021.

Також установлено, що за життя ОСОБА_5 працював у ПП «Надія» електрозварювальником 5 розряду.

Згідно з Актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 08.09.2021 о 17 год. 25 хв. в ПП «Надія» від 30.08.2022, складеним комісією, утвореною наказом Управління Держпраці у Черкаській області від 10.09.2021, нещасний випадок, що стався з ОСОБА_5 пов`язаний з виробництвом. Основною причиною настання нещасного випадку зазначено неякісне розроблення або відсутність проектної документації на будівництво, конструкцію виробничих об`єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, ладнання, устаткування тощо, супутніми - незадовільне функціонування, недосконалість або відсутність системи управління охороною праці, невиконання посадових обов`язків, порушення технологічного процесу; алкогольне, наркотичне, токсичне сп`яніння. Особами, які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці визнано директора ПП «Надія» Саркісян А.А., заступника директора з питань будівництва-головний інженер ПП «Надія» Сандул С.В., начальника дільниці ПП «Надія» Чупилка М.І., виконавця робіт ПП «Надія» Колісніченко А.Е., а також електрозварювальника ПП «Надія» Гам`янін І.В.

Пунктом 7 Акту встановлено, що нещасний випадок з з ОСОБА_5 пов`язаний з виробництвом.

Згідно п. 5 Акту основна причина нещасного випадку: неякісне розроблення або відсутність проектної документації на будівництво, реконструкцію виробничих об`єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, обладнання, устаткування, супутніми причинами зазначено: незадовільне функціонування, недосконалість або відсутність системи управління охороною праці, невиконання посадових обов`язків, порушення технологічного процесу, алкогольне наркотичне токсичне сп`яніння.

Позивачі оцінили моральну шкоду у розмірі 150 000 грн кожному.

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним нормам права.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (частина перша статті 3 Конституції України).

Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини (частини перша та друга статті 27 Конституції України).

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці (частина четверта статті 43 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону праці» охорона праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Дія Закону України «Про охорону праці» поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та на всіх працюючих (стаття 2 Закону України «Про охорону праці»).

Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства (частина перша статті 6 Закону України «Про охорону праці»).

Роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці (частина перша статті 13 Закону України «Про охорону праці»).

Статтею 153 КЗпП України передбачено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавцем трудового договору про дистанційну роботу. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Роботодавець повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, що запобігають виробничому травматизму, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань у працівників. Роботодавець не вправі вимагати від працівника виконання роботи, що становить явну небезпеку для життя працівника, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Працівник має право відмовитися від виконання дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, що становить небезпеку для життя чи здоров`я такого працівника або людей, які його оточують, і навколишнього середовища.

Власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці. Забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту (ст. 141 КЗпП України).

За змістом ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Про порядок вирішення питання про наявність правових підстав для компенсації моральної шкоди у разі смерті фізичної особи під час виконання трудових обов`язків було зазначено Верховним Судом у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року у справі № 235/3191/19, згідно з висновками якої вирішення питання про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди у разі смерті фізичної особи має здійснюватися на підставі статті 1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, компенсується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Водночас суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачі є рідними дітьми ОСОБА_5 , який перебував у трудових відносинах з ПП «Надія», а саме працював електрозварювальником 5 розряду та в робочий час, під час виконання ним трудових обов`язків, з ним стався нещасний випадок, в результаті якого він помер.

Актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 08.09.2021 о 17 год. 25 хв. в ПП «Надія» від 30.08.2022, складеним комісією, утвореною наказом Управління Держпраці у Черкаській області від 10.09.2021 встановлено, що нещасний випадок, що стався з ОСОБА_5 пов`язаний з виробництвом. Основною причиною настання нещасного випадку зазначено неякісне розроблення або відсутність проектної документації на будівництво, конструкцію виробничих об`єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, ладнання, устаткування тощо, супутніми - незадовільне функціонування, недосконалість або відсутність системи управління охороною праці, невиконання посадових обов`язків, порушення технологічного процесу; алкогольне, наркотичне, токсичне сп`яніння. Особами, які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці визнано директора ПП «Надія» Саркісян А.А., заступника директора з питань будівництва-головний інженер ПП «Надія» Сандул С.В., начальника дільниці ПП «Надія» Чупилка М.І., виконавця робіт ПП «Надія» Колісніченко А.Е., а також електрозварювальника ПП «Надія» Гам`янін І.В.

Нещасним випадком визнається обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків або в дорозі (на транспортному засобі підприємства чи за дорученням роботодавця), внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо (пункт 3 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337).

Звертаючись до суду із даним позовом, позивачі обґрунтовуючи моральну шкоду вказували на те, що смерть батька завдала їм неймовірних моральних страждань.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно керувався обставинами щодо доведеності вини ПП «Надія» при виконанні вимог ст. ст. 141, 153 КЗпП України, що може мати наслідком відшкодування позивачам моральної шкоди на підставі ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі, що висновки, зазначені в Акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, не відповідають матеріалам та обставинам справи, тому відповідач вважає, що вказаний Акт є недопустимим та недостовірним доказом і не може бути прийнятий до уваги судом, не приймаються судом апеляційної інстанціх, оскільки вказаний Акт в судовому порядку не скасований і є дійсним.

Крім того, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 квітня 2024 року, залишене без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 12 червня 2024 року, у справі № 712/8637/23 у задоволенні позовуФедерації професійних спілок Черкаської області до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа: Приватне підприємство «Надія», про визнання недійсним акту розслідування нещасного випадку- відмовлено.

Посилання скаржника щодо порушення загиблим трудової дисципліни та відсутність вини підприємства у настанні нещасного випадку, не варті уваги, оскільки допущені загиблим порушення та ступінь його вини у настанні нещасного випадку не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову його дітям про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи від нещасного випадку, що стався на виробництві, оскільки такі дії загиблого підлягають врахуванню при визначенні розміру моральної шкоди.

Крім того, врахуванню підлягає і те, що саме власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників та забезпечувати його трудову і виробничу дисципліну.

Також не варті уваги посилання скаржника, що позивачами не надано жодних доказів моральних страждань, оскільки факт завдання моральної шкоди позивачам у зв`язку зі смертю батька підтверджений, позивачі переживають душевні та психологічні страждання, позбавлені можливості отримувати від батька підтримку. Позивачі втратили можливість відчувати себе дітьми і дане відчуття незалежить від їх віку.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що внаслідок смерті батька, позивачі зазнали та продовжують зазнавати душевних та психічних страждань, які спричинили зміну їх звичного ритму та способу життя.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, правильно встановивши обставини по справі та визначившись з характером спірних правовідносин, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність достатніх правових підстав для покладення на відповідача обов'язку відшкодувати позивачам як дітям загиблого моральну шкоду.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Приватного підприємства «Надія» - адвоката Барілова Сергія Анатолійовича- залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Надія» про відшкодування моральної шкоди-залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О.М. Новіков

О.В. Карпенко