ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1516/21Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 22-ц/817/24/24 Доповідач - Храпак Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 р.м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

за участі секретаря Дідух М.Є.

та сторін представника ОСОБА_1 - адвоката Вароди П.Б., представника ОСОБА_2 - адвоката Винниченко М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу № 595/1516/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Варода Павло Борисович на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 червня 2023 року, ухваленого суддею Федорончуком В.Б., повний текст якого складено 07 липня 2023, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання здійснити перебудову житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

у вересні 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Варода П.Б. звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання здійснити за власний рахунок перебудову житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , для приведення його до попереднього стану, який існував до моменту самочинного будівництва.

В обґрунтування позову посилається на те, що позивач є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування частини житлового будинку від 9 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Пендзей Г.Г., реєстровий №1455, а також частини земельної ділянки площею 0,0969 га, кадастровий номер :02:001:0268, розташованої за тією ж адресою, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі договору дарування земельної ділянки від 9 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Пендзей Г.Г., реєстровий №1454. Співвласником іншої 1/2 частини вищевказаного житлового будинку є відповідач ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03 червня 2008 року, виданого Борщівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1882, а також іншої 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0969 га, кадастровий номер :02:001:0268, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30 жовтня 2013 року, виданого Борщівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1603. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , його загальна площа становить 106,3 кв.м, житлова площа 64,5 кв.м. Житловий будинок, 1/2 частина якого спадкується, на плані позначений літ. "А" загальною площею 106,3 кв.м, житловою 64,5 кв.м, складається з: Пд "І-І" підвал площею 5,5 кв.м, "ІІ-ІІ" підвал площею 11,4 кв.м, "ІІІ-ІІІ" підвал площею 6,3 кв.м, "IV-IV" підвал площею 1,5 кв.м, "V-V" підвал площею 17,4 кв.м. Всього по підвалу 42,1 кв.м І "1-1" коридор площею 7,4 кв.м, "1-2" кухня площею 19,0 кв.м, "1-3" кімната площею 27,2 кв.м, "1-4" кімната площею 18,5 кв.м, "1-5" кімната площею 18,8 кв.м, "І-І" веранда площею 15,4 кв.м. Всього по І - му поверху 106,3 кв.м. Відмостка - №1; Огорожа - №11. Відповідач ОСОБА_2 без згоди позивача ОСОБА_1 самочинно здійснив реконструкцію вищевказаного житлового будинку із добудовою, без набуття права на виконання таких робіт, всупереч вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту. Відповідачем ОСОБА_2 здійснено реконструкцію з добудовою спірного житлового будинку без згоди іншого співвласника - позивача ОСОБА_1 , без дотримання порядку будівництва, встановленого частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме ним не отримано в установленому порядку вихідних даних на проектування (містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки) або будівельного паспорта забудови земельної ділянки, а також не замовлено розроблення робочого проекту, що є порушенням вимог статей 9,27 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 червня 2023 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання здійснити перебудову житлового будинку відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Варода П.Б. просить скасувати рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 червня 2023 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначив, що відповідачем ОСОБА_2 здійснено реконструкцію спірного житлового будинку з надбудовами мансардного поверху без згоди іншого співвласника позивача ОСОБА_1 , без дотримання порядку будівництва, встановленого ч. 5 ст. 26 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, а саме ним не отримано в установленому порядку вихідних даних на проектування (містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки) або будівельного паспорта забудови земельної ділянки, а також не замовлено розроблення робочого проекту, що є порушенням вимог статей 9, 27 Закону України Про архітектурну діяльність.

Внаслідок проведеної ОСОБА_3 самочинної реконструкції спірного житлового будинку порушуються права позивача ОСОБА_1 на поділ чи виділ у натурі частки із спільного майна, що обмежує його правомочності як власника майна, а відтак оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Вароди П.Б. у якому зазначив, що позивач не надає суду доказів яким чином відповідач самочинною реконструкцією 1/2 частини того ж житлового будинку, в якій він проживає і є власником, порушив права та інтереси позивача, адже право власності має захищатися лише при доведеності самого факту його порушення.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що використані усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності за здійснення самочинного будівництва, зокрема, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи є технічна можливість перебудови об`єкта нерухомості та чи особа відмовляється від здійснення перебудови.

Позивачем обрано неправильний спосіб захисту. Між сторонами існує спір. Однак вказаними позивачем способом захисту про зобов`язання здійснити перебудову житлового будинку ніяким чином не буде вирішено спір, а навпаки буде створено новий спір, а також порушено права відповідача. Позивач не має жодного відношення до майна відповідача. Відповідач є власником своєї половини будинку і розпоряджається нею як власник на свій розсуд. Відповідач не зобов`язаний був запитувати дозволу позивача на покращення своєї частини будинку. Шкода відповідачем позивачу не була завдана.

Окрім того, позивач приховує той факт, що покращення своєї частини будинку (перепланування, реконструкція та покращення) були здійснені відповідачем ще у період 2011-2013 році, тобто до набуття права власності позивачем на свою частину будинку у жовтні 2013 року. Станом на 2013 рік будинок за адресою: АДРЕСА_1 був повністю розподілений на частини, з автономними виходами, відокремленими приміщеннями, не було жодного приміщення спільного користування.

Відповідно відповідач отримав згоду від свого брата ОСОБА_4 на здійснення реконструкції половини будинку.

Також позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки реконструкція частини будинку була проведена ще у 2013 році і право власності на 1/2 частину житлового будинку ОСОБА_1 набув у 2013 році, тобто із спливом більше як 3 роки. Із клопотанням про поновлення строку позовної давності ОСОБА_1 до суду не звертався.

18 червня 2024 року через систему Електронний суд представник ОСОБА_2 - адвокат Винниченко М.П. подав до суду клопотання, в якому просять суд затвердити мирову угоду відповідно до вимог статті 207 ЦПК України та закрити провадження у даній справі.

Відповідно до умов мирової угоди від 17 червня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є сторонами у цивільній справі № 595/1516/21, з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок, в межах своїх прав та обов`язків, уклали цю мирову угоду на наступних умовах:

1. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов`язують спільно вчинити усі необхідні дії для поділу в натурі житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , згідно висновків щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, складених Комунальним підприємством Бучацьке бюро технічної інвентаризації на ім`я ОСОБА_2 25 березня 2024 року за вихідним № НОМЕР_1 , та на ім`я ОСОБА_1 31 травня 2024 року за вихідним № 09, які є невід`ємними частинами цієї мирової угоди.

2. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 беззастережно підтверджують, що ця мирова угода відповідає їхнім дійсним намірам і не носить характеру фіктивного чи удаваного правочину, укладається ними у відповідності з їх справжньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психологічного тиску та на вигідних для них умовах і не є результатом впливу тяжких обставин. Ця мирова угода укладається ними без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, вони однаково розуміють значення умов мирової угоди, її природу і правові наслідки, бажають настання саме тих правових наслідків, що створюються угодою, а також свідчать, що угодою визначенні всі істотні умови, про що свідчать підписи у ній.

3. Судові витрати по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 несуть особисто в межах ними понесених.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Варода П.Б. та представник ОСОБА_2 - адвокат Винниченко М.П. просили задовольнити клопотання про затвердження мирової угоди.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про затвердження мирової угоди підлягає задоволенню, а мирова угода затвердженню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватись лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Згідно із частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Колегія суддів вважає, що мирова угода, підписана сторонами відповідає вимогам ст. ст. 206, 207 ЦПК України, не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб та підлягає затвердженню судом.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що подану сторонами мирову угоду слід затвердити, а рішення Бучацького районного суду від 29 червня 2023 визнати нечинним і закрити провадження по справі.

Відповідно до частини 2 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній хвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Враховуючи те, що заявником ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги був сплачений судовий збір в сумі 1362,00 грн, між сторонами укладено мирову угоду, тому колегія суддів вважає, що слід повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні апеляційної скарги, а саме 681 грн.

Керуючись ст. ст. 206, 207, 255, 367, 368, 374 377, 381 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Винниченка Михайла Петровича про затвердження мирової угоди задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є сторонами у цивільній справі № 595/1516/21, з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок, в межах своїх прав та обов`язків, на наступних умовах:

1. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов`язують спільно вчинити усі необхідні дії для поділу в натурі житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , згідно висновків щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, складених Комунальним підприємством Бучацьке бюро технічної інвентаризації на ім`я ОСОБА_2 25 березня 2024 року за вихідним № 04, та на ім`я ОСОБА_1 31 травня 2024 року за вихідним № 09, які є невід`ємними частинами цієї мирової угоди.

2. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 беззастережно підтверджують, що ця мирова угода відповідає їхнім дійсним намірам і не носить характеру фіктивного чи удаваного правочину, укладається ними у відповідності з їх справжньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психологічного тиску та на вигідних для них умовах і не є результатом впливу тяжких обставин. Ця мирова угода укладається ними без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, вони однаково розуміють значення умов мирової угоди, її природу і правові наслідки, бажають настання саме тих правових наслідків, що створюються угодою, а також свідчать, що угодою визначенні всі істотні умови, про що свідчать підписи у ній.

3. Судові витрати по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 несуть особисто в межах ними понесених.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 червня 2023 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання здійснити перебудову житлового будинку закрити.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні апеляційної скарги, що становить 681 грн (платіжна інструкція № від 04.08.2023, сплачений за реквізитами отримувач коштів: ГУК у Терн. обл./тг м. Тернопіль/22030101, код отримувача 37977599, надавач платіжних послуг отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0019751).

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 21 червня 2024 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: О.З. Костів

М.В. Хома