УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2455/21

24 червня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - Грипіч Л. А.

з участю секретаря судового засідання - Зберун К. Ф.

представника позивача - адвоката Сідловської І. Ю. (дистанційно)

представника третьої особи - Григорчук В. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання представника позивача - адвоката Сідловської Ірини Юріївни про застосування до відповідача ОСОБА_1 заходів процесуального примусу в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Руджеро", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ОСОБА_5 , Територіальний сервісний центр №5641 РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській області (філія ГСЦ МВС), Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Мішакова С.Ф., Головний сервісний центр МВС про визнання недійсним договорів комісії, купівлі-продажу транспортного засобу, скасування державної реєстрації транспортного засобу, зобов`язання повернути транспортний засіб,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Руджеро", ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ОСОБА_5 , Територіальний сервісний центр №5641 РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській області (філія ГСЦ МВС), Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Мішакова С.Ф., Головний сервісний центр МВС про визнання недійсним договорів комісії, купівлі-продажу транспортного засобу, скасування державної реєстрації транспортного засобу, зобов`язання повернути транспортний засіб.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи не прибула, подала на адресу суду письмову заяву про відкладення розгляду справи, однак судом її неявка в судове засідання була визнана неповажною.

Представник позивача - адвокат Сідловська І. Ю. в судовому засіданні заявила клопотання про застосування до відповідача ОСОБА_1 заходів процесуального примусу у виді штрафу, оскільки остання ухиляється від явки до суду та виражає свою неповагу до суду.

Представник третьої особи ОСОБА_6 не заперечувала проти застосування до відповідача ОСОБА_1 заходів процесуального примусу.

Заслухавши доводи сторін суд дійшов наступних висновків.

В ході розгляду справи судом визнано явку відповідача ОСОБА_1 в судові засідання обов`язковою.

Згідно з ст. ст. 43, 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зокрема, відповідно п.2 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а відповідно до п.3 з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф (ч. 1 ст. 144 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 148 ЦПК України, у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Отже, у зв`язку із зловживанням процесуальними правами, як сторони по справі, суд вважає за необхідне застосувати заходи процесуального примусу у вигляді накладення штрафу на відповідача ОСОБА_1 в розмірі 0,3 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908,40 грн (3028,00 грн. х 0,3).

Частиною 5 статті 148 ЦПК України передбачено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

У відповідності до ч. 6 ст. 148 ЦПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 43, 44, 143, 144, 148, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Застосувати до відповідача ОСОБА_1 захід процесуального примусу у виді штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) штраф в розмірі 3-х прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 (дев`ятсот вісім) грн 40 коп на користь Державної судової адміністрації України за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026007, Код класифікації доходів бюджету 21081100, Стягувач: Державна судова адміністрація України, юридична адреса: 01021 м. Київ, вул. Липська, 18/5, код за ЄДРПОУ - 37993783.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання на протязі 3 (трьох) місяців з дня набрання нею законної сили.

У відповідності до ч. 6 ст. 148 ЦПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції після розгляду клопотання про скасування такої судом першої інстанції, якщо суд першої інстанції відмовить у задоволенні клопотання. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24 червня 2024 року.

СуддяЛ. А. Грипіч