Справа № 489/15/24
Провадження № 2/489/172/24
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

за участі:

прокурора Косової-Химери В.Ю.,

представників відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокатів Тітусь А.В., Гоцуляк Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах держави в особі Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення збитків,

встановив:

В січні 2024 року заступник керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах держави в особі Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення збитків.

Свої вимоги мотивували тим, що за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001335 від 11.10.2021 за ч. 2 ст. 367 КК України відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було скеровано обвинувальний акт до Центрального районного суду м. Миколаєва. Згідно ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.06.2023 у справі № 490/2195/22 зазначене кримінальне провадження вирішено закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування. Разом з тим, досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_1 з 19.12.2017 виконувала обов`язки директора Департаменту освіти і науки Миколаївської ОДА. Будучи особою, уповноваженою у межах затвердженого головою МОДА кошторису, неналежним чином виконуючи свої службові обов`язки внаслідок несумлінного ставлення до них, недбало ставлячись до покладених на неї функцій, прийнявши рішення за відсутністю потреби, на забезпечення доступом до використання підручників, навчально-методичних посібників в електронному вигляді учнів загальноосвітніх навчальних закладів Миколаївської області, та прийняття послуг, які не відповідають технічним вимогам і функціональним здібностям, що призвело до завдання збитків обласному бюджету в розмірі 6 000 000,00 грн. Зокрема, 07.05.2018 ОСОБА_1 , недбало ставлячись до покладених на неї функцій, не передбачаючи заподіяння шкоди обласному бюджету, буз будь-яких застережень підписала акт наданих ПП «Електронік Солюшенс» послуг з доступу до використання підручників в електронному вигляді. При цьому заступник керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва зауважував на тому, що досудовим розслідуванням встановлено, що надані ПП «Електронік Солюшенс» послуги не відповідають технічним вимогам і функціональним можливостям, зазначеним у тендерній документації

Крім того, досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_2 , який виконував обов`язки директора Комунального закладу «Центр фінансово-статистичного моніторингу, матеріально-технічного та інформаційного забезпечення освітніх закладів», впродовж січня квітня 2019 року, будучи особою, уповноваженою на розпорядження коштами обласного бюджету в межах затвердженого кошторису, зловживаючи своїм службовим становищем, неналежним чином виконуючи свої службові обов`язки внаслідок несумлінного ставлення до них, недбало ставлячись до покладених на нього функцій, прийняв послуги, які не відповідають технічним вимогам і функціональним можливостям, що призвело до завдання збитків обласному бюджету в розмірі 9 980 000,00 грн. 01.07.2019 ОСОБА_2 , не передбачаючи заподіяння шкоди обласному бюджету, буз будь-яких застережень підписала акт наданих ПП «Електронік Солюшенс» послуг з доступу до використання підручників в електронному вигляді. В обґрунтування позовних вимог заступник керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва зазначав про те, що досудовим розслідуванням встановлено, що надані ПП «Електронік Солюшенс» послуги не відповідають технічним вимогам і функціональним можливостям, зазначеним у тендерній документації.

Посилаючись на викладене, керівник Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах держави в особі Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації просить суд:

стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації кошти у розмірі 6 000 000,00 грн. ;

стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації кошти у розмірі 9 980 000,00 грн.;

стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Миколаївської обласної прокуратури в солідарному порядку сплачений судовий збір в розмірі 239 700,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.01.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження у справі; витребувано з Центрального районного суду м. Миколаєва кримінальну справу № 490/2195/22 (кримінальне провадження № 0001335 від 11.10.2021) за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Витребувана кримінальна справа надійшла на адресу суду 06.02.2024.

30.04.2024 представник відповідачів адвокат Гоцуляк Ю.С. подала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В якості заперечень проти позову посилалась на те, що заступником керівника Окружної прокуратури м. Миколаєва не обґрунтовано належним чином підстави для звернення до суду з позовом саме прокурора в інтересах держави в особі Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної держаної адміністрації, що створює штучне втручання правоохоронних органів в господарську діяльність. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді суперечить принципу змагальності. Окремо представник відповідачів зазначала про те, що відповідачі виконували свої посадові обов`язки у різні проміжки часу, та прокурором у позові не зазначено, яким чином вони спільно допустили порушення вимог діючого законодавства. Згідно ухвали Центрального районного суду у м. Миколаєві від 29.06.2023 кримінальне провадження про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 закрито у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, відповідно підстави для притягнення відповідачів до цивільної відповідальності відсутні. При цьому, вищевказана ухвала не містить відомостей про встановлення обставин кримінального правопорушення та не визначає суми завданої шкоди. Вина відповідачів у кримінальному провадженні не встановлена, кримінальне провадження без винесення вироку закрито. Натомість матеріали даної цивільної справи взагалі не містять належних, допустимих та достатніх письмових доказів щодо наявності матеріальної шкоди та вини у її спричиненні відповідачами. Також представник відповідачів наголошує, що сторона кримінального обвинувачення у кримінальному провадженні не може від імені потерпілої особи звертатись до суду з цивільним позовом, підстави для залишення цивільного позову без розгляду в ухвалі Центрального районного суду м. Миколаєва по справі № 490/2195/22 не визначені, оцінки викладених в ньому обставин судом не надавалось. Крім того, представник відповідачів вважала, що судовий експерт Корсаков В.П., який виготовив висновок № 1/2020 від 31.07.2020, на її переконання, не мав необхідних повноважень для виконання економічної експертизи та давати відповідь на поставлені перед ним (на переконання представника відповідачів некоректно сформульовані) питання. Окремо ОСОБА_3 зауважувала на те, що в матеріалах справи відсутні докази щодо розрахунку розмірів начебто завданих відповідачами збитків обласному бюджету Миколаївської області.

08.05.2024 від заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва Чобану Д.Г. надійшла відповідь на відзив, згідно якої він спростовує твердження представника відповідачів, викладені у відзиві. Наполягає на тому, що сам факт незвернення з позовом до суду Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження. У даному випадку представництво прокурором інтересів держави та звернення з даним позовом є спрямованим саме на захист державних інтересів. Зазначав, що твердження відповідачів про те, що судовий експерт ОСОБА_4 не має права виконувати визначений вид експертизи спростовуються інформацією з реєстру атестованих судових експертів.

30.05.2024 представник відповідачів адвокат Гоцуляк Ю.С. звернулась до суду із запереченнями на відповідь на відзив, згідно яких наполягала на безпідставності вимог заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва та просила суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

30.05.2024 від заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи письмових доказів та витребування доказів.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.05.2024 задоволено клопотання заступника прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва в частині долучення до матеріалів справи письмових доказів; частково задоволено клопотання про витребування доказів у Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації.

Витребувані у Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації докази надійшли на адресу суду 25.06.2024.

В судовому засіданні прокурор Косова-Химера В.Ю. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник позивача Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації в судове засідання, призначене на 15.11.2024, не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином. 30.04.2024 від нього на адресу суду надійшла заява, згідно якої він зазначає про те, що єдиним повноважним державним органом, який може подати позовну заяву про відшкодування шкоди в інтересах Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації, завданої обласному бюджету, є Миколаївська обласна державна адміністрація. У змісті позову, що розглядається, не наведено підстав, які обґрунтовують звернення Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації. Правовідносини, що виникли на підставі договору № 14 від 12.04.2018, укладеного з ПП «Електронік Солюшенс» є господарсько-правовими; претензій за вказаним договором протягом строку його дії та за результатами виконання сторонами обов`язків не виявлено. Департамент освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації не підтримує позов, поданий заступником керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва, та просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с. 165-167, т. 1).

Представники відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокати Тітусь І.В., Гоцуляк Ю.С. позов не визнали з підстав, зазначених у відзиві, запереченні на відповідь на відзив; просили суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні росили суд долучити до матеріалів справи докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу. Протокольною ухвалою суду вказане клопотання задоволено.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, оглянувши в судовому засіданні матеріали кримінальної справи № 490/2195/22, суд встановив наступне.

У відповідності до Положення про департамент освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Миколаївської обласної державної адміністрації від 21.06.2018 № 257-р, Департамент освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації є структурним підрозділом обласної державної адміністрації. Департамент відповідно до покладених до нього завдань, зокрема, формує замовлення на навчально-методичну літературу; організовує доставку підручників для забезпечення ними учнів закладів загальної середньої та професійної (професійно-технічної) освіти (а.с. 225-231).

Відповідно до п. 9 Положення Департамент очолює директор. Директор Департаменту здійснює керівництво департаментом, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності; розпоряджається коштами в межах затвердженого головою Миколаївської обласної державної адміністрації кошторису департаменту;

Згідно розпорядження Миколаївської обласної державної адміністрації від 19.12.2017 № 508-рк виконання обов`язків директора департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації покладено з 20 грудня 2017 року на ОСОБА_1 , заступника директора департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації начальника управління освіти та ресурсного забезпечення, на період до призначення директора цього департаменту в установленому порядку (а.с. 222, т. 1).

16.02.2018 розпорядженням Миколаївської обласної державної адміністрації № 32-рк призначено з 19 лютого 2018 року ОСОБА_1 , заступника директора департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації начальника управління освіти та ресурсного забезпечення, на посаду директора департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації як переможця конкурсу шляхом просування по службі (а.с. 223, т. 1).

Посадовою інструкцією директора департаменту Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації, затвердженої головою Миколаївської обласної державної адміністрації 17.04.2020, передбачено, що його основними посадовими обов`язками, серед іншого, є: здійснення керівництва департаментом, персональна відповідальність за організацію та результати його діяльності; розпорядження коштами у межах затвердженого головою Миколаївської обласної державної адміністрації кошторису департаменту (а.с. 6-8, т. 2).

В обґрунтування позовних вимог заступник прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва посилається на те, що впродовж 20.12.2017-19.01.2018 ОСОБА_1 , займаючи посаду директора ДОН МОДА, прийняла рішення за відсутністю потреби на забезпечення доступом до використання підручників, навчально-методичних посібників в електронному вигляді учнів загальноосвітніх навчальних закладів Миколаївської області. З цією метою ОСОБА_1 , як голова тендерного комітету ДОН МОДА, 19.01.2018 ініціювала та забезпечила розгляд членами тендерного комітету затвердження та оприлюднення річного плану закупівель на 2018 рік за предметом закупівлі «Послуги з доступу до використання підручників, навчально-методичних посібників в електронному вигляді учням загальноосвітніх навчальних закладів Миколаївської області» за кодом ДК 021:2015:722600000-5 (послуги, пов`язані з програмним забезпеченням) з очікуваною вартістю предмета закупівлі 13 000 000,00 грн., а також ініціювала та забезпечила розгляд та затвердження комітетом тендерної документації за вказаним предметом закупівлі (доказів на підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи не долучено).

У позовній заяві заступник прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва зазначає про те, що 19.01.2018 ДОН МОДА оголошено процедуру закупівлі (ідентифікатор тендеру UA-2018-01-19-001307-а) послуги, пов`язані з програмним забезпеченням (послуги доступу до використання підручників, навчально-методичних посібників в електронному вигляді учням загальноосвітніх навчальних закладів Миколаївської області), загальною очікуваною вартістю 13 000 000,00 грн. При цьому, у відповідності до технічних вимог до предмету закупівлі включено вимогу про обов`язкову наявність грифу «Рекомендовано Міністерством освіти і науки України» або свідоцтва Міністерства освіти і науки України «Використання в закладах освіти України дозволяється». Вказаним технічним вимогам відповідав лише виробник продукції «Доступ до системи електронних інтерактивних підручників Pidruchnyk.ua» - ПП (після 24.10.2017 ТОВ) «Гутенбергз», дилером (дистриб`ютором) якого з розповсюдження (продажу) на території України вказаної продукції являлось ПП «Електронік Солюшенс». ОСОБА_1 включила до кошторису на 2018 рік ДОН МОДА асигнування в сумі 6 000 000,00 грн. на вказані витрати. Рішенням тендерного комітету ДОН МОДА № 22 від 27.03.2018 за результатами аукціону найбільш економічно вигідною пропозицією було визначено тендерну пропозицію допущеного до аукціону учасника ПП «Електронік Солюшенс» з ціновою пропозицією 12 900 000,00 грн., якого було визначено переможцем торгів (будь-яких доказів на підтвердження вищезазначених обставин до матеріалів справи долучено не було: ані відомостей про внесення змін до річного плану закупівель, ані доказів про оголошення процедуру закупівлі та зміст тендерної документації, ані відповідних рішень тендерного комітету, тощо).

12.04.2018 між ПП «Електронік Солюшенс» (постачальник) та Департаментом освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації (споживач) в особі директора Удовиченко О.О. укладено договір № 14, згідно якого постачальник зобов`язується надати споживачу послуги (КЕКВ 2282) за кодом ДК 021:20-5Послуги, пов`язані з програмним забезпеченням (послуги з доступу до використання підручників, навчально-методичних посібників в електронному вигляді учням загальноосвітніх навчальних закладів Миколаївської області), споживач та кінцевий споживач прийняти вказані послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 30-36, т. 1).

Згідно п. 1.4 договору споживач та кінцеві споживачі отримують 519 (шт.) підключень (кодів доступу) до системи електронних інтерактивних підручників (у розрахунку 1 підключення -1 загальноосвітній навчальний заклад Миколаївської області) згідно переліку та у кількості, зазначених у Додатку № 1, та передає право користування кінцевому споживачу, зазначеному у Додатку № 2, які є невід`ємною частиною цього договору, для подальшого розповсюдження серед учнів загальною кількістю не менше 108 300, батьків учнів ЗНЗ та працівників ЗНЗ.

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник гарантує належну якість послуг, їх відповідність сучасному рівню вимог, технологій, стандартів, існуючих в Україні для такого виду послуг, умовами цього договору та технічними вимогами до предмету закупівлі, визначеними у додатку № 3 до цього договору.

У відповідності до п. 3.1 договору загальна його ціна становить 12 900 000,00 грн.

07.05.2018 між ПП «Електронік Солюшенс» та Департаментом освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації в особі директора Удовиченко О.О. укладено додаткову угоду № 1 до договору № 14 від 12.04.2018, відповідно до якої внесено наступні зміни:

1) Пункт 1.4 Розділу 1. Предмет договору № 14 від 12.04.2018 викласти в такій редакції: «Споживач та кінцеві споживачі отримують 411 (шт.) підключень (кодів доступу) до системи електронних інтерактивних підручників (у розрахунку 1 підключення 1 загальноосвітній навчальний заклад Миколаївської області) згідно переліку та у кількості зазначених у Додатку № 1 та передає право користування кінцевому споживачу, зазначеному у Додатку № 2, які є невід`ємною частиною цього договору, для подальшого розповсюдження серед учнів загальною кількістю не менше 51 192, а також батьків та працівників ЗНЗ».

2) Пункт 1.10 Розділу 1. Предмет договору № 14 від 12.04.2018 викласти у такій редакції: «Строк використання сервісів та/або матеріалів 365 днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг».

3) Пункт 3.1 Розділу 3. Ціна договору № 14 від 12.04.2018 викласти у такій редакції: «Загальна ціна цього договору становить 6 000 000,00 грн., без ПДВ».

4) Додаток № 2 до договору № 14 від 12.04.2018 Перелік загальноосвітніх навчальних закладів Миколаївської області викласти в новій редакції.

5) Додаток № 3 до договору № 14 від 12.04.2018 Технічні вимоги до предмету закупівлі викласти в новій редакції.

6) Невід`ємною частиною даної додаткової угоди до договору № 14 від 12.04.2018 є: Додаток № 1 Перелік загальноосвітніх навчальних закладів Миколаївської області; Додаток № 2 Технічні вимоги до предмету закупівлі.

7) Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору № 14 від 12.04.2018, складена у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, набуває чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2018 року, а в фінансових зобов`язаннях до повного виконання обов`язків сторін (а.с. 37-38, т. 1).

07.05.2018 між ПП «Електронік Солюшенс» (постачальник) та Департаментом освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації (споживач) в особі директора Удовиченко О.О. підписано Акт приймання передачі наданих послуг б/н, відповідно до якого постачальник передав, а споживач прийняв у відповідності з договором від 12.04.2018 № послуги за кодом ДК 021:20-5 Послуги, пов`язані з програмним забезпеченням (послуги з доступу до використання підручників, навчально-методичних посібників в електронному вигляді, саме: 411 (шт.) підключень (кодів доступу) згідно з дислокацією закладів загальної середньої освіти споживача, що зазначені у Додатку № 2 до договору (а.с. 40-54, т. 1).

Згідно пп. 2-4 Акту приймання - передачі наданих послуг послуги відповідають всі вимогам договору, в тому числі відповідають вимоги щодо переліку підручників, зазначеній у Додатку № 1 до договору та технічним вимогам до предмету закупівлі, що зазначені у додатку 3 договору. Постачальником надані послуги в повному обсязі, в зв`язку з чим у споживача немає претензій до постачальника одо кількості та якості отриманих послуг. Загальна вартість наданих послуг складає 6 000 000,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до копії платіжного доручення № 183 від 14.05.2018 Департаментом ОН МОДА сплачено на користь ПП «Електронік Солюшенс» 6 000 000,00 грн.; призначення платежу 0611162; 2282;оп/пос. з доступ до вик.підр, нав-мет.посіб.велек.виг.уч.загос.зак.М.о.р. 14.а б/н 07 05.18.д 14-12 04.18.д.уг. 1-07.05.18,нак.349,кош-10.05.18; БезПДВ (а.с. 39, т. 1).

В обґрунтування позовних вимог заступник прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що надані ПП «Електронік Солюшенс» послуги не відповідають технічним вимогам і функціональним здібностям, зазначеним у Додатку № 6 до тендерної документації «Інформація про необхідні технічні, якісні характеристики предмета закупівлі» та Додатку № 3 до договору № 14 від 12.04.2018 «Технічні вимоги до предмету закупівлі» в частині відсутності роботи окремого від підручників мультимедійного контенту (фото, відео, аудіо, 3Д моделі, зображення) та можливості його використання онлайн через браузер; відсутності можливості використання користувачем інтерактивних елементів (запитання/відповідь, зміст, закладки, конспектування, користування нотатками, пошук в середині підручника, інтерактивні тести та відсутності можливості відповідати на завданні одразу в інтерфейсі системи з подальшою можливою перевіркою відповідей вчителем, а з передбачених Переліком підручників, які використовуються в загальноосвітніх закладах Миколаївської області (додаток № 1 до договору № 14 від 12.04.2018) 834 підручників фактично надано доступ до 609 підручників, більша частина з яких втратила чинність через невідповідність їх змісту вимогам чинних навчальних програм (будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин до матеріалів справи не долучено: копій вказаних додатків, змісту тендерної документації, тощо). Крім того, ані зі змісту позовної заяви, ані зі змісту пояснень прокурора ОСОБА_5 в судовому засіданні не вбачається, ким саме та за яких обставин було виявлено визначену в позові невідповідність, коли саме, на підставі чого, чим це підтверджується.

На переконання заступника прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва, викладеним підтверджується, що ОСОБА_1 , займаючи посаду директора ДОН МОДА, неналежним чином виконуючи свої службові обов`язки внаслідок несумлінного ставлення до них, маючи реальну можливість здійснювати їх належним чином, недбало ставлячись до покладених на неї функцій, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій у вигляді заподіяння матеріальної шкоди обласному бюджету, не здійснила контроль за виконанням договору №14 від 12.04.2018 та прийняла від постачальника ПП «Електронік Солюшенс» послуги, які не відповідають технічним вимогам і функціональним здібностям, зазначеним у додатку № 6 до тендерної документації «Інформація про технічні, якісні і кількісні характеристики предмета закупівлі» та додатку № 3 до договору № 14 від 12.04.2018 «Технічні вимоги до предмета закупівлі», що призвело до завдання збитків обласному бюджету в сумі 6 000 000,00 грн.

Згідно наказу Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації від 19.11.2018 № 707-к призначено ОСОБА_2 виконувачем обов`язків директора комунального закладу «Центр фінансово-статистичного моніторингу, матеріально-технічного та інформаційного забезпечення освітніх закладів» Миколаївської обласної ради з 22 листопада 2018 року до призначення директора цього закладу в установленому чинним законодавством порядку за його згодою (а.с. 55, т. 1).

21.12.2018 наказом Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації № 805-к продовжено трудові відносини з ОСОБА_2 як директором комунального закладу «Центр фінансово-статистичного моніторингу, матеріально-технічного та інформаційного забезпечення освітніх закладів» Миколаївської обласної ради з 21.12.2018 (а.с. 56, т. 1).

12.06.2018 Миколаївською обласною державною адміністрацією укладено контракт з директором комунального закладу «Центр фінансово-статистичного моніторингу, матеріально-технічного та інформаційного забезпечення освітніх закладів» Миколаївської обласної ради ОСОБА_2 , на термін з 12.06.2019 по 12.06.2024 (а.с. 57-66, т. 1). За цим контрактом керівник зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію закладу здійснювати поточне управління (керівництво) закладом, забезпечувати його діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за закладом майна.

Згідно п. 2.2.2, 2.2.8 контракту керівник зобов`язується вирішувати питання фінансово-господарської діяльності закладу; забезпечувати цільове та ефективне використання бюджетних коштів.

В обґрунтування заявлених вимог заступник прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва зазначає, що Рішенням Миколаївської обласної ради № 3 від 22.12.206 затверджено Програму розвитку освіти Миколаївської області на 2017-2021 року. Додатком до Програми № 3 «Орієнтований обсяг фінансування окремих заходів Програми» передбачено прогнозні обсяги фінансування всіх, передбачених Програмою, заходів, в сумі 65 455 000,00 грн. за рахунок обласного бюджету. 19.04.2019 КЗ «Центр ФСМТ» оголошено процедуру закупівлі (ідентифікатор тендеру UA-2019-04-19-002348-с) послуги з доступу до платформи сервісів електронної школи, в тому числі до підручників в електронному вигляді, учням закладів загальної середньої освіти Миколаївської області, загальною очікуваною вартістю 10 000 000,00 грн. Відповідно до додатку № 6 тендерної документації визначено вимоги технічних, якісних та кількісних характеристик предмета закупівлі: повноцінна підтримка роботи користувачів з обмеженими можливостями; безкоштовне оновлення на весь період функціонування; підтримання (забезпечення) роботи платформи при одночасному знаходженні на ній не менше 71 601 користувачів; доступ для електронних підручників для всіх учнів загальноосвітніх навчальних закладів Миколаївської області (1-11 класи); можливість динамічного оновлення дистанційно та ін. При цьому, у відповідності до технічних вимог до предмету закупівлі включено вимогу про обов`язкову наявність грифу «Рекомендовано Міністерством освіти і науки України» або свідоцтва Міністерства освіти і науки України «Використання в закладах освіти України дозволяється». Вказаним технічним вимогам відповідав лише виробник продукції «Доступ до системи електронних інтерактивних підручників Pidruchnyk.ua» - ПП (після 24.10.2017 ТОВ) «Гутенбергз», дилером (дистриб`ютором) якого з розповсюдження (продажу) на території України вказаної продукції являлось ПП «Електронік Солюшенс». Рішенням тендерного комітету Центру ФСМТ № 58 від 20.06.2019 за результатами аукціону найбільш економічно вигідною пропозицією було визначено тендерну пропозицію допущеного до аукціону учасника ПП «Електронік Солюшенс» з ціновою пропозицією 9 980 000,00 грн., якого було визначено переможцем торгів (будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи не долучено).

01.07.2019 між ПП «Електронік Солюшенс» (постачальник) та КЗ «Центр фінансово-статистичного моніторингу, матеріально-технічного та інформаційного забезпечення освітніх закладів» Миколаївської обласної ради в особі директора Пантєлєєва І.В. укладено договір № 41, відповідно до умов якого постачальник зобов`зується надати споживачу послуги (КЕКВ 2282) за кодом ДК 021:20-5 Послуги, пов`язані з програмним забезпеченням (послуги з доступу до платформи сервісів електронної школи, в тому числі до підручників в електронному вигляді учням закладів загальної середньої освіти Миколаївської області), а споживач та кінцевий споживач прийняти вказані послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 67-70, т. 1).

Згідно п. 1.4 договору споживач та кінцеві споживачі отримують 461 (шт.) підключень (кодів доступу) до системи електронних інтерактивних підручників (у розрахунку 1 підключення -1 загальноосвітній навчальний заклад Миколаївської області) згідно переліку та у кількості, зазначених у Додатку № 1, та передає право користування кінцевому споживачу, зазначеному у Додатку № 2, які є невід`ємною частиною цього договору, для подальшого розповсюдження серед учнів загальною кількістю не менше 71601, батьків учнів ЗЗСО та працівників ЗЗСО.

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник гарантує належну якість послуг, їх відповідність сучасному рівню вимог, технологій, стандартів, існуючих в Україні для такого виду послуг, умовами цього договору та технічними вимогами до предмету закупівлі, визначеними у додатку № 3 до цього договору.

У відповідності до п. 3.1 договору загальна його ціна становить 9 980 000,00 грн., без ПДВ.

03.07.2019 між ПП «Електронік Солюшенс» та КЗ «Центр фінансово-статистичного моніторингу, матеріально-технічного та інформаційного забезпечення освітніх закладів» Миколаївської обласної ради в особі директора ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 до договору № 41 від 01.07.2019, відповідно до якої внесено наступні зміни:

1) Внести зміни до п. 1.9 Договору № 41 від 01.07.2019 та викласти його в наступній редакції: «1.9 Перебіг строку використання Сервісів та/або Матеріалів розпочинається з дати укладення акту приймання-передачі наданих послуг до 01.10.2020 включно».

2) Внести зміни до п. 9.1 договору № 41 від 01.07.2019 та викласти його в наступній редакції: «9.1 Цей договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представника сторін та скріплення печатками і діє до 31 грудня 2019 року, але в будь-якому разі до повного виконання обов`язків сторін».

3) Інші умови вищевказаного договору залишаються незмінними і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.

4) Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору № 41 від 01.07.2019 та складена у двох оригінальних примірниках по одному для кожної зі сторін.

5) Ця додаткова угода набуває чинності з моменту підписання її сторонами та діє до 31.12.2019, але в будь-якому разі до повного виконання обов`язків сторін (а.с. 71, т. 1).

03.07.2019 між ПП «Електронік Солюшенс» та КЗ «Центр фінансово-статистичного моніторингу, матеріально-технічного та інформаційного забезпечення освітніх закладів» Миколаївської обласної ради в особі директора ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 2 до договору № 41 від 01.07.2019, відповідно до якої внесено наступні зміни:

1) Внести зміни до п. 10.5 договору № 41 від 01.07.2019 та викласти його в наступній редакції: «10.5 Невід`ємною частиною даного договору є: Додаток № 1 Перелік закладів загальної середньої освіти Миколаївської області; Додаток № 2 Перелік підручників, доступ до яких надається закладам загальної середньої освіти Миколаївської області; Додаток № 3 Технічні характеристики предмету закупівлі».

2) Інші умови вищевказаного договору залишаються незмінними і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.

3) Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору № 41 від 01.07.2019 та складена у двох оригінальних примірниках по одному для кожної зі сторін.

4) Ця додаткова угода набуває чинності з моменту підписання її сторонами та діє до 31.12.2019, але в будь-якому разі до повного виконання обов`язків сторін (а.с. 72, т. 1).

В подальшому між ПП «Електронік Солюшенс» (постачальник) та КЗ «Центр фінансово-статистичного моніторингу, матеріально-технічного та інформаційного забезпечення освітніх закладів» Миколаївської обласної ради в особі директора Пантєлєєва І.В. (споживач) підписано Акт приймання-передачі наданих послуг б/н за договором № 41 від 01.07.2019, відповідно до якого постачальник передав, а споживач прийняв послуги за кодом ДК 021:20-5 Послуги, пов`язані з програмним забезпеченням (послуги з доступу до платформи сервісів електронної школи, в тому числі до підручників в електронному вигляді учням закладів загальної середньої освіти Миколаївської області), а саме: 461 (послуг) підключень (кодів доступу) згідно з дислокацією закладів загальної середньої освіти споживача, що зазначені у Додатку № 2 до договору (а.с. 74-87, т. 1).

Згідно пп. 2-4 Акту приймання - передачі наданих послуг послуги відповідають всім вимогам договору, в тому числі відповідають вимоги щодо переліку підручників, зазначених у Додатку № 1 до договору та технічним вимогам до предмету закупівлі, що зазначені у Додатку 3 договору. Постачальником надані послуги в повному обсязі, в зв`язку з чим у споживача немає претензій до постачальника одо кількості та якості отриманих послуг. Загальна вартість наданих послуг складає 9 980 000,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до копії платіжного доручення № 293 від 05.07.2019 Центром ФСМТ сплачено на користь ПП «Електронік Солюшенс» 9 980 000,00 грн.; призначення платежу 0611161:2282; Пос.з дос.доплат.сер.ел.шк. в т.ч.до підр.в ел.виг.Р.1-02.07.19 А 1-02.07.19.Д.41-01.07.19.Д.У.1-01.07.19.Д.У.2-03.07.19.К.Н.39701.07.19;Без.ПДВ (а.с. 73, т. 1).

В обґрунтування позовних вимог заступник прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що надані ПП «Електронік Солюшенс» послуги не відповідають технічним вимогам і функціональним здібностям, зазначеним у Додатку № 6 до тендерної документації «Інформація про необхідні технічні, якісні характеристики предмета закупівлі» (технічні вимоги) та Додатку № 3 до договору № 41 від 01.07.2019 «Технічні характеристики до предмету закупівлі» в частині можливості використання користувачем інтерактивних елементів (зміст, закладки, конспектування, користування нотатками, пошук всередині підручника), а з передбачених «Переліком підручників, які використовуються в загальноосвітніх навчальних закладах Миколаївської області (додаток № 2 до договору № 41 від 01.07.2019) більша частина втратила чинність через невідповідність їх змісту вимогам чинних навчальних програм (будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин до матеріалів справи не долучено: копій вказаних додатків, змісту тендерної документації, тощо). Крім того, ані зі змісту позовної заяви, ані зі змісту пояснень прокурора ОСОБА_5 в судовому засіданні не вбачається, ким саме та за яких обставин було виявлено визначену в позові невідповідність, коли саме, на підставі чого, чим це підтверджується.

На переконання заступника прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва, викладеним підтверджується, що ОСОБА_2 , недбало ставлячись до покладених на нього функцій, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій у вигляді заподіяння матеріальної шкоди обласному бюджету, без будь-яких застережень прийняв від постачальника ПП «Електронік Солюшенс» послуги, які не відповідають всім технічним вимогам, що призвело до завдання збитків обласному бюджету в сумі 9 980 000,00 грн.

Згідно висновку № 1/2020 судово-економічної експертизи по матеріалам кримінального провадження № 000437, складеного 31.07.2020 судовим експертом Корсаковим В.П., на підставі постанови Територіального управління Державного бюро розслідувань та матеріалів вказаного кримінального провадження: збитки, завдані місцевому бюджету Миколаївської області внаслідок закупівлі товару (послуг) за предметом ДК 021:2015: 72260000-5 Послуги, пов`язані з програмним забезпеченням (послуги доступу до використання підручників, навчально-методичних посібників в електронному вигляді учням загальноосвітніх навчальних закладів Миколаївської області) у ПП «Електрік Солюшенс», згідно договору № 14 від 12.04.2018, враховуючи результати перевірок, викладених у довідках Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області від 27.03.2020; та 19.06.2020 за умови, що продукт, придбаний за вищевказаним договором, знаходився станом на час придбання продукту у ПП «Електронік Солюшенс» у вільному (безоплатному) доступі, наданому державою, що вказано у відповіді Державної наукової установи «Інститут модернізації змісту освіти» Міністерства освіти і науки України № 22.1/10-774 від 27.03.2020 документально підтверджується; обсяг збитку, завданого місцевому бюджету Миколаївської області, дорівнює 6 000 000,00 грн. (а.с. 88-105, т. 1).

Відповідно до висновку № 2/2020 судово-економічної експертизи по матеріалам кримінального провадження № 000437, складеного 31.07.2020 судовим експертом Корсаковим В.П., на підставі постанови Територіального управління Державного бюро розслідувань та матеріалів вказаного кримінального провадження: збитки, завдані місцевому бюджету Миколаївської області внаслідок закупівлі товару (послуг) за предметом ДК 021:2015: 72260000-5 Послуги, пов`язані з програмним забезпеченням (послуги доступу до платформи сервісів електронної школи, в тому числі до підручників в електронному вигляді, учням закладів загальної середньої освіти Миколаївської області) у ПП «Електрік Солюшенс», згідно договору № 41 від 01.07.2019, враховуючи результати перевірок, викладених у довідках Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області від 27.03.2020 та 22.06.2020 за умови, що продукт, придбаний за вищевказаним договором, знаходився станом на час придбання продукту у ПП «Електронік Солюшенс» у вільному (безоплатному) доступі, наданому державою, що вказано у відповіді Державної наукової установи «Інститут модернізації змісту освіти» Міністерства освіти і науки України № 22.1/10-774 від 27.03.2020 документально підтверджується; обсяг збитку, завданого місцевому бюджету Миколаївської області, дорівнює 9 980 000,00 грн. (а.с. 106-123).

У позовній заяві заступник прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва посилається на те, що за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001335 від 11.10.2021 за ч. 2 ст. 367 КК України відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обвинувальний акт скеровано до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Згідно ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.06.2023 по справі № 490/2195/22 кримінальне провадження № 0001335 від 11.10.2021, за обвинуваченням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України - закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування; позовну заяву прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва Білецького С.Ю. про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - залишено без розгляду (а.с. 20-27). Ухвала набрала законної сили.

В судовому засіданні, яке відбулось 15.11.2024, прокурор Косова-Химера В.Ю. пояснила, що неспівпадіння номеру кримінального провадження, за яким було проведено експертизу, висновок якої долучено до матеріалів справи в якості обґрунтування позовних вимог (№ 0000437), та номеру кримінального провадження, на яке посилається заступник прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва в позовній заяві та за результатами розгляду якого він звертається з даним позовом до відповідачів (№ 0001335) обумовлено тим, що останнє кримінальне провадження було виділено з провадження № 0000437 та в подальшому розглядалось окремо. Доказів на підтвердження вказаної обставини до матеріалів справи не долучено, та повідомлено суд про неможливість надання їх додатково в зв`язку із відсутністю таких у прокурора.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного правового регулювання.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 4 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Передумовою участі органів та осіб в цивільному процесі є набуття ними цивільного процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, та наявність процесуальної правосуб`єктності, яка передбачає процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

Згідно з пунктом 3 частини першої та частиною другою статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

На прокуратуру покладаються функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III ЦПК України (стаття 2 Закону України «Про прокуратуру»; далі Закон № 1697-VII). Прокуратура виконує функцію нагляду за додержанням прав і свобод людини і громадянина, додержанням законів з цих питань органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами виключно у формі представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 1 Розділу ХІІІ Закону № 1697-VII).

ЄСПЛ звертав увагу на те, що підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або ж у тому разі, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15.01.2019 у справі «Менчинська проти росії» (Menchinskaya v. russia, заява № 42454/02, § 35)).

Випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді визначені у Законі № 1697-VII, частина третя статті 23 якого визначає, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до частини четвертої статті 23 вказаного Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

З наведеного можна дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2). якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (пункт 37)).

При цьому склад відповідачів визначається прокурором самостійно в кожному конкретному випадку залежно від характеру спірних правовідносин, змісту порушених прав та інтересів держави, суб`єктів, які мають здійснювати захист цих прав та інтересів у відповідній сфері, обраного прокурором способу захисту останніх, який повинен бути ефективним та спрямованим на повне поновлення порушеного або оспорюваного права (тобто не має потребувати додаткового звернення з іншими вимогами до учасників спірних правовідносин) тощо.

У рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд України вказав, що стосовно повноваження прокуратури щодо представництва інтересів держави в суді в Основному Законі України міститься застереження «у виключних випадках і в порядку, що визначені законом». Про такі випадки йдеться, зокрема, у частині третій статті 23 Закону № 1697-VII. На думку Конституційного Суду України, це обумовлюється недопущенням свавільного втручання прокуратури у здійснення господарської та статутної діяльності юридичних осіб, досягнення цілей функціонування учасника відповідних правовідносин, виконання ним договірних зобов`язань тощо. При цьому на прокуратуру покладається обов`язок щодо обґрунтування необхідності такого втручання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 виснувала про те, що, звертаючись до компетентного органу перед пред`явленням позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону № 1697-VII, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (пункт 39).

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, за наявності органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист інтересів держави саме у спірних правовідносинах, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону № 1697-VII, і якщо цей компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо, чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження такого захисту (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц). Інакше кажучи, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює (пункт 26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 698/119/18).

У позовній заяві заступник керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва вказав, що інтереси держави в даному випадку порушено внаслідок неповернення майна бюджетних коштів, і він підлягає захисту шляхом здійснення прокурором представництва інтересів держави в суді.

Виконуючи вимогу частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», перший заступник керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва 12.10.2023 звернувся до Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації з листом. У цьому листі запитав інформацію, чи вживались заходи з повернення на користь держави в особі Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації Удовиченко О.О. кошти в розмірі 6 000 000,00 грн. та ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 9 980 000,00 грн. Додатково повідомив, що у разі невжиття передбачених законодавством заходів відповідні заходи реагування будуть вжиті прокурором (а.с. 124-126, т. 1).

Згідно відповіді Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації від 23.10.2023 Департаментом не вживались заходи щодо стягнення на користь держави коштів з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 127, т. 1).

Вказані обставини підтверджують підстави для представництва інтересів Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації прокурором у цій справі, а також дотримання прокурором порядку, визначеного у статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2023 у справі № 607/15052/16-ц.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 57 ЦПК України відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

В обґрунтування позовних вимог заступник керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва посилається на те, що відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було завдано збитків обласному бюджету в розмірі 6 000 000,00 грн. та 9 980 000,00 грн. відповідно, оскільки вони, неналежним чином виконуючи свої службові обов`язки, внаслідок несумлінного ставлення до них, недбало ставлячись до покладених на них функцій прийняли від постачальника ПП «Електронік Солюшенс» послуги, які не відповідали технічним вимогам і функціональним можливостям, зазначеним у тендерних документаціях відповідних тендерів, на підставі яких було здійснено закупівлі.

Згідно положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У відповідності до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви вбачається, що шкода обласному бюджету була, начебто, завдана відповідачами при здійсненні ними повноважень з придбання послуг шляхом проведення прилюдних торгів, оголошення закупівель, визначення переможця, укладення відповідно до діючого законодавства договорів та прийняття послуг, які нібито не відповідали вимогам, визначеним у тендерній документації.

Забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель в Україні здійснюється у відповідності до положень ЗУ «Про публічні закупівлі».

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснюють контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України Державна аудиторська служба України.

Моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю) (відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про публічні закупівлі»).

Моніторинг процедури закупівлі - аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель (п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про публічні закупівлі»).

Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Моніторинг охоплює всі дії замовника, які були здійснені ним під час проведення процедури закупівлі і аж до моменту повного виконання договору.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про публічні закупівлі» антимонопольний комітет України як орган оскарження з метою неупередженого та ефективного захисту прав і законних інтересів осіб, пов`язаних з участю у процедурах закупівлі, утворює Комісію (комісії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та здійснює інші повноваження, визначені цим Законом та Законом України «Про Антимонопольний комітет України».

Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких відомостей про проведень фінансового моніторингу вищевказаних закупівель до матеріалів справи не долучено, фактів порушення законодавства про публічні закупівлі відповідно до положень ЗУ «Про публічні закупівлі» не встановлено. Ані доказів про такі порушення (невідповідність придбаних та прийнятих за актами приймання-передачі послуг тендерній документації), ані посилань на такі докази прокурором ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не надано та не зазначено. Клопотань про витребування доказів з метою становлення вказаних обставин заявлено не було.

Згідно з частини 1статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При ухваленні рішення суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77-78, чч. 3-4 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі № 235/499/17 зазначено, що аналіз норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення. У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17. Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова ВС від 21.09.2022 у справі № 645/5557/16-ц).

Всупереч вищезазначеного заступником керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження заявлених ним позовних вимог. Зокрема, заступник керівника прокуратури в позовній заяві посилається на те, що відповідачі безпідставно, недбало ставлячись до покладених на них функцій прийняли за актами приймання-передачі послуги від ПП «Електронік Солюшенс», які не відповідають технічним вимогам та функціональним можливостям. Так, до матеріалів справи взагалі не долучено доказів на підтвердження того, які саме технічні вимоги та функціональні можливості до придбаних послуг були визначені у тендерній документації. З позовної заяви та пояснень прокурора в судовому засіданні не встановлено, коли саме та ким була виявлена вказана невідповідність, за яких обставин, на підставі чого, в чому вона полягала, чим це підтверджується (встановлено). Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що будь-які зауваження щодо отриманих послуг надходили від кінцевих споживачів відповідних навчальних закладів області, їх працівників, учнів та їх батьків.

Посилання на те, що такі відомості були встановлені в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001335, не можуть бути прийняті судом як беззаперечна підстава для стягнення з відповідачів визначеної суми збитків, оскільки кримінальне провадження № 0001335 закрито відповідно до ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.06.2023 по справі № 490/2195/22 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 367 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, обставини, визначені прокурором, в ході судового розгляду даного кримінального провадженні встановлені не були та не є преюдиційними. Вищевказана ухвала не містить відомостей про обставини кримінального правопорушення, не визначає суму заподіяної матеріальної шкоди, вина відповідачів у даному кримінальному правопорушенні судом не встановлена.

Також, на переконання суду, не заслуговує на увагу посилання заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва на висновки судового експерта Корсакова В.П. від 31.07.2020 № 1/2020 та № 2/2020, оскільки вони виконані в межах іншого кримінального провадження - № 0000437, та з інших підстав, ніж ті, якими обґрунтовано заявлений позов. Так, підставою даного позову є невідповідність наданих постачальником та прийнятих відповідачами послуг технічним вимогам та функціональним можливостям, зазначеним в тендерній документації, а у висновок експерта про розмір збитку, завданого обласному бюджету, обумовлено тим, що відповідність у придбанні таких послуг взагалі була відсутня, оскільки вказаний продукт перебував у вільному (безоплатному) доступі, наданому державою, що вказано у відповіді Державної наукової установи «Інститут модернізації змісту освіти» Міністерства освіти і науки України № 22.1/10-774 від 27.03.2020 (копія вказаної відповіді в матеріалах справи не міститься). Тобто підстави завдання матеріальних збитків, викладені у позові та зазначені в експертизі, відрізняються одна від одної. Відповідно вказана експертиза не є належним доказом у межах даної цивільної справи відповідно до заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, дослідивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, керуючись принципами змагальності, диспозитивності цивільного судочинства та верховенства права, суд вважає, що позовні вимоги заступника керівника окружної прокуратури міста Миколаєва є необґрунтованими та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами першою, другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові - на позивача.

Наведені норми процесуального закону визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на принципі обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України визначено, що представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом, здійснює прокуратура.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 ЗУ «Про прокуратуру». Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацами першим та другим частини третьої статті 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, у які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в підпунктах 6.21, 6.22 постанови від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, підпунктах 4.19, 4.20 постанови від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, пункті 26 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, пункті 21 постанови від 15.01.2020 у справі № 698/119/18, пункті 35 постанови від 18.03.2020 у справі № 553/2759/18, підпункті 8.5 постанови від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20).

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (пункт 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18).

Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Згідно ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до статті 56 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Наведені висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 та від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20.

Отже, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі відповідного уповноваженого органу, прокурор не замінює цей орган у судовому процесі, однак і не виконує функцію його представництва, оскільки представляє державу та є окремим самостійним суб`єктом звернення.

За змістом наведених положень процесуального закону прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача лише у випадках, передбачених відповідним процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом, він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, окрім права укладати мирову угоду.

З урахуванням наведеного, звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 по справі № 923/199/21.

Враховуючи викладене та відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено витрати зі сплати судового збору покладаються на Окружну прокуратуру міста Миколаєва.

При вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представниками відповідачів адвокатами Гоцуляк Ю.С. та Тітусь І.В.. надано суду:

- копію договору № 2/07-02-2024 про надання правничої допомоги від 07.02.2024, укладений між адвокатом Тітусь А.В. та ОСОБА_2 ;

- копію додаткової угоди № 30/04-1 від 30.04.2024 до договору від 07.02.2024, укладеної між адвокатом Тітусь А.В. та ОСОБА_2 ;

- копію акту здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 15.11.2024, укладеного між адвокатом Тітусь А.В. та ОСОБА_2 ;

- копію договору № 07/02-2024 про надання правничої допомоги від 07.02.2024, укладений між адвокатом Гоцуляк Ю.С. та ОСОБА_2 ;

- копію додаткової угоди № 30/04-1 від 30.04.2024 до договору від 07.02.2024, укладеної між адвокатом Гоцуляк Ю.С. та ОСОБА_2 ;

- копію акту здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 15.11.2024, укладеного між адвокатом Гоцуляк Ю.С. та ОСОБА_2 ;

- копію договору № 1/07-02-2024 про надання правничої допомоги від 07.02.2024, укладений між адвокатом Тітусь А.В. та ОСОБА_1 ;

- копію додаткової угоди № 30/04-1 від 30.04.2024 до договору від 07.02.2024, укладеної між адвокатом Тітусь А.В. та ОСОБА_1 ;

- копію акту здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 15.11.2024, укладеного між адвокатом Тітусь А.В. та ОСОБА_1 ;

- копію договору № 07/02-1 про надання правничої допомоги від 07.02.2024, укладений між адвокатом Гоцуляк Ю.С. та ОСОБА_1 ;

- копію додаткової угоди № 30/04-1 від 30.04.2024 до договору від 07.02.2024, укладеної між адвокатом Гоцуляк Ю.С. та ОСОБА_1 ;

- копію акту здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 15.11.2024, укладеного між адвокатом Гоцуляк Ю.С. та ОСОБА_1 ;

- ордери на надання правничої (правової) допомоги адвокатами Гоцуляк Ю.С. та ОСОБА_6 відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що розмір витрат ОСОБА_1 на оплату професійної правничої допомоги у даній справі становить 200 000,00 грн., ОСОБА_2 200 000,00 грн., що підтверджується вищепереліченими доказами.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що в задоволенні позову відмовлено, тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатами на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну участь представників відповідачів у судових засіданнях при розгляді даної справи (адвокат Гоцуляк Ю.С. п`ять судовий засідань, адвокат Тітусь І.В. шість судових засідань), виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі обґрунтовані, проте підлягаю частковому задоволенню в розмірі по 20 000,00 грн. на користь кожного з відповідачів, які підлягають стягненню з Окружної прокуратури міста Миколаєва.

Керуючись ст. ст. 2-13, 141, 259, 263-268 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах держави в особі Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення збитків відмовити.

Стягнути з Окружної прокуратури міста Миколаєва на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з Окружної прокуратури міста Миколаєва на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

Окружна прокуратура міста Миколаєва, , адреса: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 73;

позивач: Департамент освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації, , адреса: м. Миколаїв, вул. Спаська, 29;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 18.11.2024.

Суддя Г.А. Микульшина