Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 6/641/285/2024 Справа № 641/3413/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року м. Харків

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Онупко М.Ю., розглянувши заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Начальник Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області Приходько Л. звернулася до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення в якій просить змінити спосіб і порядок виконання судового рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.08.2023 року по справі № 641/3413/21 шляхом визначення частин грошових коштів, що підлягають стягненню з Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 435 Цивільного процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Враховуючи те, що розділом VІ «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України не передбачено залишення без руху, повернення заяви, а відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України передбачено право суду застосовувати закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Заява начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області Приходько Л. не відповідає вимогам визначеним статями 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Виходячи з положень ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як вбачається з заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення, вказана заява підписана начальником ОСОБА_2 , однак до суду не надано доказів на підтвердження її повноважень.

Цивільне процесуальне представництво - це такі юридичні відносини, за якими одна особа - представник виконує на підставі повноваження, наданого йому законом, статутом, положенням або договором, процесуальні дії в цивільному судочинстві на захист прав і охоронюваних законом інтересів іншої особи, державних і громадських інтересів.

Цивільний процесуальний представник - це особа, яка здійснює процесуальні дії від імені та в інтересах довірителя.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. (ч.3 ст.58 ЦПК України)

Поняття «самопредставництво» не є тотожним з поняттям «представництво за довіреністю».

Верховний Суд (справа №260/988/18) пояснив це наступним чином: представництво юридичної особи виражається через доручення та видачу довіреності на вчинення дій, тоді як для самопредставництва необхідні лише внутрішні документи юридичної особи (положення, трудовий договір тощо). Головна відмінність полягає у тому, хто і на підставі якого документа здійснює представництво: у випадку самопредставництва це залучення особи, яка має безпосереднє відношення до підприємства, а її повноваження вже передбачені у внутрішніх документах. Що ж до представництва, то це залучення будь-якої третьої особи, що супроводжується формуванням нового документа - довіреності

Так, самопредставництво надає юридичній особі можливість представляти свої інтереси внутрішнім працівникам без залучення сторонніх адвокатів та радників. Більше того, для самопредставництва достатньо лише 2-ох документів: документ, що передбачає повноваження особи, яка займає певну посаду, представляти інтереси юридичної особи без довіреності, та документ на підтвердження того, що уповноважена особа займає відповідну посаду.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заява Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення, подано особою, яка не має повноважень для звернення до суду, оскільки не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження посади начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області (наказу про прийняття на посаду, службового посвідчення), а також довіреності чи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 1, ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення, необхідно повернути заявнику без розгляду.

Керуючись, статтями 183, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення грошових коштів повернути заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -М. Ю. Онупко