Провадження №6/447/37/24
Справа №447/655/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2024 Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Головатого А.П.,

з участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву представника ОСОБА_1 адвоката Маціпури Наталії Ігорівни про розстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕНБЕТОН" до ОСОБА_1 , третя особа Товарство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

представник ОСОБА_1 адвокат Маціпура Наталія Ігорівна звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просить розстрочити виконання рішення суду, ухваленого Миколаївським районним судом Львівської області від 01.10.2024 у справі № 447/655/24, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕНБЕТОН" матеріальної шкоди у розмірі 66 366 (шістдесят шість тисяч триста шістдесят шість) гривень 86 копійок та понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 01.10.2024 у справі №447/655/24 за позовом ТОВ «Денбетон» до ОСОБА_1 про стягнення про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕНБЕТОН" матеріальну шкоду у розмірі 66 366 (шістдесят шість тисяч триста шістдесят шість) гривень 86 копійок. Додатковим рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 21.10.2024, заяву представника позивача - адвоката Попівняка Н.М. задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕНБЕТОН" понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Оскільки ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи довічно, інших осіб, які б здійснювали матеріальну допомогу у неї немає, а відтак, така через свій скрутний майновий стан не має змоги виконати ці рішення суду, а саме сплатити стягувану з неї суму одразу в повному розмірі одним платижем.

Відтак, з врахуванням наведеного, просить розстрочити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), виконання рішень Миколаївського районного суду Львівської області від 01.10.2024 та 21.10.2024 у справі №447/655/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕНБЕТОН" матеріальну шкоду у розмірі 66 366 (шістдесят шість тисяч триста шістдесят шість) гривень 86 копійок та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок, терміном на 12 (дванадцять) місяців, починаючи з дня постановлення ухвали суду, шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 5 947 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок сім гривень) 23 копійки.

14.11.2024 представник ОСОБА_1 адвокат Маціпура Наталія Ігорівна надіслав на адресу суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити у його відсутності, заяву про розстрочення виконання рішення суду підтримав, просить таку задоволити в повному обсязі.

14.11.2024 представник позивача ОСОБА_2 надіслав на адресу суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити у його відсутності, проти розстрочення виконання судового рішення заперечив, зазначивши, що ОСОБА_1 дійсно є інвалідом ІІ групи довічно, однак як зазначено в довідці до огляду МСЕК графа "висновок про умови та характер праці - робота за фахом" така може працювати. Окрім того, ОСОБА_1 має постійний заробіток, оскільки працює викладачем у Львівському національному університеті імені Івана Франка, що підтверджується постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 26.09.2023, справа № 447/280523. Також у власності ОСОБА_1 перебуває житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та автомобіль марки "MAZDA 3" р.н. НОМЕР_2 . Наявність у ОСОБА_1 майна, стабільного доходу, можливості отримання платної професійної правничої допомоги від АО "АК "ФАВОР" та окремо від адвоката Маціпури Н.І. свідчить про її платоспроможність, відтак відсутні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розстрочку виконання рішення суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.435 ЦПК України).

Частини четверта та п`ята статті 435 ЦПК України передбачають, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Судом встановлено, що рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 01.10.2024 у справі №447/655/24 за позовом ТОВ «Денбетон» до ОСОБА_1 про стягнення про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕНБЕТОН" матеріальну шкоду у розмірі 66 366 (шістдесят шість тисяч триста шістдесят шість) гривень 86 копійок. Додатковим рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 21.10.2024, заяву представника позивача - адвоката Попівняка Н.М. задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕНБЕТОН" понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи довічно.

Верховний Суд України у п.10 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року №14 вказує, що судам у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25.09.2015 № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

У постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 796/43/2018 зазначено, що підставою для застосування ст.435 ЦПК України і ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними та такими, що не залежать від волі сторін.

Підстави, які зумовлюють необхідність відстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Зміна способу і порядку виконання рішення допускається у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

За правилом ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.10, 81 ЦПК України саме заявник зобов`язаний довести зазначений предмет доказування, тобто виняткові підстави для розстрочення виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.Зазначені вище обставини свідчать, що заявники знаходяться у скрутному матеріальному становищі, але від виконання рішення суду не ухиляються, мають намір його виконувати.

Посилання представника заявника адвоката Маціпури Н І. на скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 , так як вона є інвалідом ІІ групи довічно та повномасштабне вторгнення рф в Україну, враховуючи ступінь вини відповідачки у виникненні спору, не свідчать про винятковість причин невиконання рішення суду, а тому не можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Тобто, заявником не надано суду належних доказів, виникнення виключних обставин у розумінні ст.435 ЦПК України, які б давали підстави для відстрочки виконання рішення суду.

Суд звертає увагу, що норми чинного законодавства допускають відстрочення виконання рішення лише у виняткових випадках. Безпідставне відстрочення виконання рішення суду підриває правовий принцип своєчасного та повного виконання судового рішення у цивільній справі, що являється складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відстрочення виконання рішення суду, що є підставою для відмови в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.259,260,261,352,353,432, 435 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Маціпури Наталії Ігорівни про розстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕНБЕТОН" до ОСОБА_1 , третя особа Товарство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвали, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Головатий А. П.