Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3154/23 Головуючий у 1-й інст. Адамович О. Й.
Категорія 68 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Борисюка Р.М., Трояновської Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Журавської Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №279/3154/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання батьківства, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 на заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 16 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Адамовича О.Й. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом у якому просив визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; внести зміни до актового запису №443 від 07 вересня 2017 року Коростенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області про народження ОСОБА_5 , вказавши його батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з виключенням запису про ОСОБА_2 , як батька дитини, прізвище дитини зазначити як " ОСОБА_6 ", по-батькові як " ОСОБА_7 ". В обґрунтування позову зазначав, що він підтримує близькі стосунки з ОСОБА_3 з 2016 року, а з 05 листопада 2022 року перебуває з нею у фактичних шлюбних відносинах. До цього ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 вересня 2022 року в справі №279/2041/22 було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 народила сина ОСОБА_5 . При реєстрації народження дитини відомості про батька були внесені на підставі актового запису про шлюб між позивачем та відповідачем від 29 липня 2015 року. З часом, в квітня 2023 року ОСОБА_3 повідомила, що її син ОСОБА_5 є його біологічним сином, однак при реєстрації народження дитини відомості про батька були внесені на підставі актового запису про шлюб між позивачем та відповідачем. В подальшому, вони звернулись до медико-генетичного центру для проведення генетичного дослідження на виявлення ймовірності батьківства. Відповідно до результатів дослідження від 21 квітня 2023 року №37976 він являється генетичним батьком ОСОБА_5 . У зв`язку з цим, він вимушений звернутися до суду для визнання батьківства щодо цієї дитини та внесення змін до актового запису про її народження.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16 квітня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ч. 2 ст. 125 СК України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно зі ст. 129 ЦПК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до результатів молекулярно-генетичного дослідження від 13 квітня 2023 року ймовірність батьківства ОСОБА_1 стосовно дитини ОСОБА_5 складає 99, %. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України (постанова ВС від 30 травня 2023 року в справі № 592/4443/17). Таким чином суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 записані ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 вересня 2022 року у справі №279/2041/22 шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 розірвано.

05 листопада 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " ОСОБА_6 ".

З результатів дослідження аналізу ДНК на батьківство №37976 від 13.04.2023 року проведеного медико-генетичним центром "Мама папа", який діє згідно ліцензії МОЗ України від 03.10.2016 року вбачається, що ймовірність батьківства ОСОБА_1 стосовно дитини ОСОБА_5 складає 99,% .

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно ст. 133 СК України, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Частиною 1 статті 129 СК України визначено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, - рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК , згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 613/96/21, висновки якої відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України суд враховує, зроблено висновок, «щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства».

Згідно з абз. 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення у справі «Калачова проти російської федерації» № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Відтак, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства, який необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції за клопотанням позивача була проведена судова молекулярно-генетична експертиза, на вирішення якої поставлено питання: чи являється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 07 вересня 2017 року Коростенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №443 від 07.09.2017 року ?

Проведення судової молекулярно- генетичної експертизи доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ( 03141, м. Київ, вул. Докучаєвська,4).

Згідно висновку Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи за №103-131-2024 від 15.08.2024 вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_5 складає величину не менше 99,99%.

Таким чином, біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_5 практично доведено.

Враховуючи встановлені обставини справи, проаналізовані норми закону, які регулюють правовідносини щодо визнання батьківства, в тому числі і щодо дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком та результати проведеної у справі судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, визнання відповідачем батьківства позивача щодо дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колегія суддів дійшла до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення судом.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи ,які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 п.4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм матеріального та процесуального права.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а його висновки не відповідають обставинам справи, а тому з підстав, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, його необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 задовольнити.

Заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 16 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Виключити відомості із актового запису № 443 від 07 вересня 2017 року, виданого Коростенським відділом реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 про батька ОСОБА_2 та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вказавши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначивши прізвище дитини « ОСОБА_6 », по батькові « ОСОБА_7 ».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 10 жовтня 2024 року.

Головуючий

Судді