Провадження № 2-з/761/561/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Сіромашенко Н.В., розглянувши матеріали заяви адвоката Денисенка Сергія Олександровича в інтересах позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 284 895,80 Євро.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2024 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою суду від 24.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

04.10.2024 через підсистему «Електронний суд» адвокатом Денисенком С.О. в інтересах позивача ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу, а сааме:квартиру АДРЕСА_1 ; земельні ділянки за місце розташування: Миколаївська область, Очаківський район, Чорноморська сільська рада; корпоративні права у ТОВ «ГСЗ ЮА ЛТД», а саме, частку у розмірі 100% статутного капіталу із розміром статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) 1 486 875,00 грн.; корпоративні права у ТОВ Українсько-Італійське підприємство з іноземними інвестиціями, а саме, частку у розмірі 17,6% статутного капіталу із розміром статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) 4 171,20 грн. та заборонити суб`єктам державної реєстрації вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-які зміни, що пов`язані з припиненням, будь-які зміни, що пов`язані зі зміною місцезнаходження, у тому числі заборонивши особам, уповноваженим на здійснення державної реєстрації, вносити будь-які зміни до установчих документів товариств.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. До яких серед інших належить накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Суд звертає увагу, що матеріали заяви про забезпечення позову, не містять у собі документів, які б свідчили про обгрунтованні посилання заявника наявності реальних фактів, дій чи намірів ОСОБА_2 не виконувати майбутнє рішення суду в наявному спорі між сторонами.

Представником заявника не надано належних та допустимих доказів щодо вартості нерухомого майна, на яке він просить накласти арешт, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що він позбавлений можливості встановити співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами. Проте, враховуючи ціну позову та властивості майна, на яке просять накласти арешт, суд вважає заявлені заходи забезпечення позову явно не співмірними.

З огляду на вказане вище в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви адвоката Денисенка Сергія Олександровича в інтересах позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.В. Сіромашенко