Номер провадження: 22-ц/813/1058/24
Головуючий у першій інстанції Салтан Л.В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Булацевської Я.В.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач - Акціонерне товариство «Сенс Банк», третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» в особі свого представника Байрамова Олександра Володимировича

на рішення Київського районного суду міста Одеси від 14 грудня 2022 року,

ухвалене Київським районним судом міста Одеси у складі: судді Салтан Л.В. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визнання договору іпотеки недійсним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом та просила визнати недійсним іпотечний договір, посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. 28 березня 2006 року, укладений між ОСОБА_2 та АКБ СР «УКРСОЦБАНК»; виключити записи про обтяження, внесені Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. 28.03.2006, з Державного реєстру іпотек та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 35362014; скасувати рішення Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Червинської Ніли Євгенівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60767837 від 05.10.2021 12:30:03, про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК».

В обґрунтування свого позову зазначила, що 31 травня 1968 року ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (іпотекодавець) зареєстрували шлюб.

Згідно із договором купівлі-продажу квартири від 12 травня 2005 року ОСОБА_2 є власником квартири номер АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, та відповідно до норм ст. 104 СК України - шлюб припинився смертю одного з подружжя.

Отже, ОСОБА_1 - є власницею 1/2 квартири АДРЕСА_1 як спільного сумісного майна подружжя.

Під час оформлення документів на спадщину позивачка дізналася, що ОСОБА_2 , без її нотаріально засвіченої згоди, уклав іпотечний договір серія ВСР № 080486 28 березня 2006 року, посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е, згідно якого ОСОБА_2 є майновим поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_3 за договором кредиту № 2006/13-2.06/232 від 28 березня 2006 року, та в іпотеку ним передано спільне сумісне майно подружжя - квартира АДРЕСА_1 , за відсутності нотаріально засвідченої згоди позивачки, а тим більш, наразі АТ «Альфа Банк» перереєстрував безпідставно та незаконно право власності на вказану квартиру на себе, що грубо порушує її право власності.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 14 грудня 2022 року замінено відповідачів Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на їх правонаступника Акціонерне товариство «Сенс Банк».

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним іпотечний договір серія ВСР № 080486 28.03.2006 року, посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е., укладений між ОСОБА_2 та АКБ СР «УКРСОЦБАНК», згідно якого ОСОБА_2 є майновим поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_3 за договором кредиту № 2006/13-2.06/232 від 28 березня 2006 року.

Виключено записи про обтяження, внесені Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. 28 березня 2006 року з Державного реєстру іпотек та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 35362014.

Скасовано рішення Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Червинської Ніли Євгенівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60767837 від 05.10.2021 12:30:03, про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК»( ).

Стягнуто з Акціонерного товариства ««Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2724, 00грн.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, Акціонерне товариство «Сенс Банк» в особі свого представника ОСОБА_4 звернулось до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Сенс Банк», третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради відмовити, посилаючись на те, що позивачка як дружина іпотекодавця ОСОБА_2 давала свою нотаріально посвідчену згоду на укладення оспорюваного договору іпотеки, про що надає фотокопію відповідної заяви з нотаріальної справи, отриманої з матеріалів іпотечної справи та про сить дослідити такий доказ - заяву ОСОБА_1 від 28 березня 2006 року про надання згоди на передачу в іпотеку спільного майна.

Зазначає, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який підтверджував, що позивач не надавала дозволу своєму чоловіку іпотекодавцю на передачу в іпотеку нерухомого майна. Єдиним належним та допустимим доказом, який підтверджував або спростував зазначені доводи, це матеріали іпотечної справи.

Вказує, що оскаржуване рішення не містить вимоги про припинення права власності або визнання права власності, а тому зазначене рішення неможливо виконати. Зазначає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, належним способом захисту в даній справі може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Крім того вказує, що позивачем не залучено до справи зацікавлених осіб, а саме: ОСОБА_3 , яка є стороною по договору кредиту від 28 березня 2006 року, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чапського А.Е., який безпосередньо посвідчував оскаржуваний договір іпотеки, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Червинську Н. Є., яка здійснила реєстрацію права власності, та осіб першої черги наслідування окрім позивача.

Апеляційне провадження відкрите 14 лютого 2023 року. Справа перебувала в провадженні колегії суддів Вороноцової Л.П. (суддя-доповідач), судді Ігнатенко П.Я., Семиженко Г.В.

Справа перебувала у провадженні головуючого судді Воронцової Л.П. (т. 2 а.с. 158).

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 30 травня 2023 року відрядження судді Воронцової Л.П. до Одеського апеляційного суду достроково закінчено.

У зв`язку з достроковим закінченням відрядження судді Херсонського апеляційного суду Воронцової Л.П., в провадженні якої як судді-доповідача перебувала вказана справа, справу передано до провадження судді Назарової М.В., судді учасники колегії: Склярська І.В., Ігнатенко П.Я. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2023) (т. 3 а.с. 52).

Розгляд справи був призначений на 04 липня 2023 року о 09-40 год.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2023 року у відповідності до п. 3.9 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді визначено суддів Кострицького В.В., Лозко Ю.П. (т. 3 а.с. 58,59).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 серпня 2023 року головуючим суддею Назаровою М.В. у складі колегії суддів Кострицького В.В., Лозко Ю.П. прийнято вказану справу до свого провадження та призначено розгляд справи на 31 жовтня 2023 року на 14-00 год. (т. 3 а.с. 60).

На виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 09.03.2023 приватним нотаріусом Чапським А.Е. надано копію іпотечного договору, посвідченого ним 28 березня 2006 року за р. № 184 та копії документів, на підставі яких він був посвідчений, у тому разі і копію заяви від імені ОСОБА_1 від 28.03.2006 про дачу її згоди на укладення договору іпотеки (а.с. 218 т. 2).

26 квітня 2023 року та 22 травня 2023 року адвокат Чирка О.О., яка діє від імені ОСОБА_1 , на електронну пошту апеляційного суду надіслала клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи на предмет виконання підпису в заяві про надання згоди на укладення договору іпотеки від імені ОСОБА_1 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.10.2023 витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чапського А.Е. оригінал заяви ОСОБА_1 від 28.03.2006, на виконання чого таку заяву разом із оригіналом іпотечної справи нотаріусом пред`явлено суду для огляду у судовому засіданні 30.04.2024.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 травня 2024 року клопотання позивачки ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_5 про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено та призначено у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Київського районного суду міста Одеси від 14 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визнання договору іпотеки недійсним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на вирішення якої поставлено питання: чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у заяві про надання згоди на передачу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в іпотеку від 28 березня 2006 року ОСОБА_1 чи іншою особою?

Зобов`язано Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чапського А.Е. надати на вимогу Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України оригінал заяви ОСОБА_1 від 28 березня 2006 року, № в реєстрі 183, щодо надання згоди на укладення ОСОБА_2 іпотечного договору (серія ВСР № 080486 від 28 березня 2006 року) та оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 .

Роз`яснино учасникам процесу положення ст. 109 ЦПК України, а саме, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

21.06.2024 експертом направлено суду клопотання про сплату вартості експертизи у розмірі 20446,56 грн та про надання оригіналів досліджуваного документа та вільних зразків підписів ОСОБА_1 в оригінал різних документів (бажано з офіційних джерел), максимально наближених за часом виконання до досліджкваного об`єкта (2001-лютий 2006), достовірно виконаних нею самою, про що представник позивачки як учасник Електронного суду був повідомлений належним чином.

Провадження у справі поновлено 24.07.2024 та призначено розгляд справи на 01 жовтня 2024 року о 16.30 год.

У зв`язку із відсутністю відомостей про виконання клопотання експерта, 12.09.2024 позивачка та її представник ще раз були повідомлені про необхідність виконання клопотання експерта.

16.09.2024 на адресу суду надійшов лист експерта про залишення ухвали без виконання через відсутність оплати рахунку № 24-3056 (41) згідно з п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (а.с. 157 т. 3).

01.10.2024 на адресу суду надійшло клопотання про витребування доказів, необхідних для проведення експертизи вільних зразків почерку ОСОБА_1 з ГУ ПФУ в Одеській області оригіналу заяви позивачки , датовану 2005 р., про призначення їй пенсії та з Одеського державного нотаріального архіву оригіналу заяви ОСОБА_1 (датовану 08.12.2006 р.) № 3930, яка знаходиться в спадковій справі № 540/06 після смерті ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відкрита приватним нотаріусом Патраманською Л.М.

01.10.2024 розгляд справи відкладений на 04.01.2024 об 11-й.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 апеляційну скаргу не визнав.

Позивачка та її представник адвокат Чирка О.О., належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (представник як користувач Електронного суду, про що свідчить довідка про доставку електронного документу 01.10.2024, позивачка у відповідності до вимог ч. 5 ст. 130 ЦПК України).

Розглядаючи клопотання представника адвоката Чирки О.О. про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача та про витребування доказів, колегія суддів зазначає наступне.

Справа перебуває в провадженні Одеського апеляційного суду з січня 2023 року, апеляційне провадження відкрито 14.02.2023, передбачений частиною першою статті 371 ЦПК України строк розгляду справи апеляційної скарги сплинув у квітні 2023 року, у той час коли правом на справедливий судовий розгляд у відповідності до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, складовою якого є розумність строків розгляду справи, наділені всі учасники справи, у тому разі і відповідач.

Участь позивачки та її представника в суді апеляційної інстанції не визнавалася судом обов`язковою. Свої міркування щодо позовних вимог та законності рішення суду першої інстанції представником відповідача висловлено у заяві по суті справи - в позовні заяві.

Своїм правом на надання відзиву на апеляційну скаргу сторона позивача не скористалася.

Натомість, надавши суду апеляційної інстанції клопотання про витребування доказів двох вільних зразків почерку позивачки для вирішення клопотання експерта про надання документів, представник позивачки просила вирішити таке за відсутності сторони позивача.

Вислухавши думку представника відповідача, який заперечував проти такого, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення клопотання про витребування доказів та вважає за можливе розглянути справи за відсутності сторони позивача.

Так, судом першої інстанції ухвалою від 06.09.2022 року витребувано у приватного нотаріуса ОМНО Чапського А.Е. матеріали нотаріальної справи щодо укладеного 28.03.2006 іпотечного договору, яке залишилося невиконаним через, як пояснив вказаний нотаріус в суді апеляційної інстанції, перебування його на військовій службі, та відповідні докази ним надано апеляційному суду 30.04.2024.

Заявляючи клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, сторона позивача жодним чином не посилалася на наявність вільних зразків почерку позивачки, максимально наближених за часом до оспорюваної заяви 2006 рік, тому не заслуговує на увагу надання такого лише 01.10.2024 в день призначеного розгляду справи.

Вказане жодним чином не відповідає добросовісному виконанню учасниками справи своїх процесуальних обов`язків та вочевидь свідчить про затягування розгляду справи, ініціатором якого виступає саме ОСОБА_1 , оскільки про таке мало бути заявлено ініціатором проведення експертизи під час заявлення клопотання у квітні 2023 року.

Оплата вартості експертизи станом на 01.10.2024 року також не проведена, що стало підставою для залишення експертом ухвали без виконання.

За наведених обставин колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. По справі не встановлено обставин, які б перешкоджали розглянути справу за відсутності сторони позивача, який має демонструвати готовність на всіх етапах такого брати участь у судових процедурах, до яких слід віднести і проведення судової експертизи.

Отже, наведене не є перешкодою в розумінні ч. 2 ст. 372 ЦПК України для розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31 травня 1968 року ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (іпотекодавець) зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

Згідно із договором купівлі-продажу квартири від 12 травня 2005 року ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 .

28 березня 2006 року ОСОБА_2 уклав іпотечний договір серія ВСР № 080486 28 березня 2006 року, посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е, згідно якого ОСОБА_2 є майновим поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_3 за договором кредиту № 2006/13-2.06/232 від 28 березня 2006 року та в іпотеку ним передана квартира АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Спадкоємцями ОСОБА_2 є, крім інших осіб позивачка ОСОБА_1 .

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу оспорення позивачкою як дружиною померлого іпотекодавця ОСОБА_2 договору іпотеки з огляду на укладеність такого без її нотаріальної згоди як іншого з подружжя щодо спільного сумісного майна.

Згідно ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлено законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із частинами другою, третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Задовольняючи повністю позовні вимоги, суд виходив з доведеності позовних вимог протягом розгляду справи, оскільки укладений без згоди іншого співвласника майна договір іпотеки порушує права позивачки та суперечить законодавству України.

Колегія суддів такі висновки судів вважає помилковими з огляду на таке.

Відповідно до статті 578 ЦК України (тут і далі - у редакції, чинній на час укладення спірних правочинів) майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників.

Згідно з частиною другою статті 6 Закону України «Про іпотеку» (тут і далі - у редакції, чинній на час укладення спірного правочину) майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості.

За змістом пункту 44 Інструкції про порядок вчинення дій нотаріусами, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (далі - Інструкція, у редакції, чинній на час укладення спірних правочинів) дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Правочини щодо належного подружжю на праві спільної сумісної власності майна, які потребують обов`язкового нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також правочини щодо іншого цінного майна можуть бути посвідчені нотаріусом за наявності письмової згоди другого з подружжя.

Якщо в заяві другого з подружжя про згоду на відчуження спільного майна вказано, кому персонально (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, найменування юридичної особи) він погоджується продати, подарувати, заставити тощо спільно набуте майно, чи вказано ціну продажу, інші умови укладення угоди, нотаріус при її посвідченні зобов`язаний перевірити додержання умов, зазначених у такій заяві.

У доданій до апеляційної скарги заяві від імені ОСОБА_1 та в дослідженому в суді апеляційної інстанції оригіналі такої заяви, наданої приватним нотаріусом ОМНО Чапським А.Е., від 28 березня 2006 року зазначено, що ОСОБА_1 згідно із ч. 3 ст. 65 СК України відповідно до чого згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення та (чи) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідченою, дає свою згоду на укладення на умовах, які ними були попередньо обговорені, іпотечного договору, предметом якого є квартира під АДРЕСА_1 , яка була придбана ними на спільні кошти та є їхньою спільною сумісною власністю подружжя. Повідомляє про те, що вказані договори укладаються в інтересах їхньої родини. Вказана заява засвідчена приватним нотаріусом, зареєстрована в реєстрі за № 183 (а.с. 218 т. 2).

Саме досліджена апеляційним судом заява ОСОБА_1 є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом, який підтверджує згоду ОСОБА_1 , як співвласника майна, на передачу в іпотеку майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя.

Оскільки підставою позову ОСОБА_1 зазначено саме відсутність її згоди на передачу спільного сумісного майна подружжя її чоловком без її нотаріально посвідченої згоди, чого нею у передбачений процесуальним законом спосіб не скасовано, то таке свідчить про обґрунтованість доводу апеляційної скарги про дотримання порядку отримання згоди іншого з подружжя під час укладення іпотечного договору та відсутність підстав для визнання його недійсним.

Вказане є визначальним для правильного вирішення справи.

Натомість, доводи апеляційної скарги про обрання позивачкою неналежного способу захисту, а належним способом захисту в даній справі може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав, то таке ґрунтується на власному помилковому тлумачення заявником норм права, що регулює спірні правовідносини.

Відповідно до висновків, викладених у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21) за умови, якщо правовідносини між сторонами щодо спірного нерухомого майна мають договірний характер та таке майно не було відчужено до третіх осіб, вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно не може бути розцінена судами як неналежний спосіб захисту. Задоволення такого позову призводить до внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право позивача на спірне нерухоме майно. Це відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення. Зазначене відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України.

Як не впливає на вирішення справи і незалучення до справи позичальника за кредитним договором ОСОБА_3 , яка є стороною по договору кредиту від 28 березня 2006 року, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чапського А.Е., який безпосередньо посвідчував оскаржуваний договір іпотеки, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Червинську Н. Є., яка здійснила реєстрацію права власності, та осіб першої черги наслідування окрім позивача.

Вказана невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, та порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права у відповідності до вимог п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухваленню нового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити по справі нове рішенням, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що апеляційним судом у цій справі ухвалюється рішення на користь відповідача, з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» підлягають стягненню судові витрати у сумі 4086 грн сплачені останнім за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» в особі свого представника Байрамова Олександра Володимировича задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визнання договору іпотеки недійсним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) судові витрати в розмірі 4086 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 10 жовтня 2024 року

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко