Справа № 673/404/24
Провадження № 2/673/291/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Ягодіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ставнічук Р.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника- ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про тлумачення заповіту,-

встановив:

В квітні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом про тлумачення заповіту ОСОБА_5 , посвідченого 18.10.2018 року секретарем Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області, який був складений на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при складанні заповіту була допущена помилка у написанні номеру житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , який зазначено як № НОМЕР_1 , замість вірного № НОМЕР_2 . З огляду на те, що між спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_5 наявний спір щодо однакового тлумачення заповіту, просить здійснити його тлумачення таким чином: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з ухвалою судді від 19.04.2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого провадження за загальними правилами позовного провадження, надано відповідачам строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 27.05.2024 року закрито підготовче провадження справу призначено до судового розгляду по суті.

Протокольною ухвалою суду від 07.11.2024 року вирішено проводити судовий розгляд вказаної справи у порядку заочного її розгляду.

07.11.2024 року судом ухвалено рішення по суті спору.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просять суд їх задоволити в повному обсязі. При цьому, позивач пояснила, що при посвідченні заповіту секретарем селищної ради не перевірялись правовстановлюючі документи на майно, що зазначене у заповіті, а номер будинку був записаний зі слів відповідача ОСОБА_3 .

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим повторно Деражнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального-міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

18.10.2018 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 і на який вона за законом матиме право заповідає у власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, належну їй земельну ділянку (пай) розміром 4,24 га, що розташована на території Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області «за межами населеного пункту» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і на яку вона має право за законом, заповідає внукам ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в рівних частках.

Вказаний заповіт посвідчений секретарем Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за №25.

Згідно спадкової справи №131/2019 року, заведеної приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , встановлено, що із заявами про прийняття спадщини після її смерті за заповітом звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

При цьому повідомленням нотаріуса, позивачу відмовлено в оформленні її спадкових прав після смерті ОСОБА_5 за заповітом, оскільки з`ясовано, що у номері житлового будинку з надвірними будівлями, що по АДРЕСА_1 , що вказаний у заповіті допущена помилка.

З огляду на те, що у позивача та спадкоємця ОСОБА_3 виник спір щодо однакового тлумачення заповіту, ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Вовковинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №276 від 09.04.2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та проживала одна по АДРЕСА_1 .

Померлій ОСОБА_5 на праві власності належав будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 07.09.2004 року, довідкою КП «Деражнянське міське бюро технічної інвентаризації» №12 від 10.01.2024р.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Вовковинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №258 від 01.04.2024 року, будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_8 . Громадянка ОСОБА_5 в ньому не проживала, власницею цього будинку ніколи не була.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК України).

Згідно зі статтею 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями.

У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Тлумачення заповіту судом не повинно замінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпорядження його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Неточне відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене, перш за все, неоднаковим використанням в ньому слів, понять і термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частини заповіту і змістом заповіту в цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача стосовно долі спадщини.

Системний аналіз положень статей 213, 1256 ЦК України дає підстави для висновку, що при тлумаченні змісту заповіту не допускається пошук волі заповідача, яка не знайшла відображення у тексті самого заповіту, а також не допускається внесення змін у зміст заповіту, який є особистим розпорядженням фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 595/731/21.

Також, Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 335/9398/16-ц (провадження № 61-20484св18) погодився із висновками судів попередніх інстанцій, що неточності та помилки у тексті заповіту щодо адреси нерухомого майна, яке передається у спадщину не можуть бути усунуті шляхом тлумачення заповіту відповідно до положень статей 213, 1256 ЦК України.

Статтею 213 ЦК України визначено загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні правочину, які втілюються в трьох рівнях.

Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.

Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні.

Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі № 757/5305/13-ц.

Так, позивач, з огляду на зміст позовної заяви, посилалася на те, що складений ОСОБА_5 заповіт містить нечітке формулювання волі заповідача щодо належного їй майна, зокрема містить описку у номері будинку, а саме, у заповіті вказано будинок АДРЕСА_2 .

Проте, суд зауважує, що заповіт, посвідчений 18 жовтня 2018 року секретарем Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 25 є чітким та зрозумілим, а саме у ньому викладена воля ОСОБА_5 , яка на випадок своєї смерті зробила таке заповідальне розпорядження: належний їй жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 заповідає ОСОБА_1 .

При цьому неточності та помилки у тексті заповіту щодо адреси нерухомого майна, яке передається у спадщину, не можуть бути усунуті шляхом тлумачення заповіту відповідно до положень статей 213, 1256 ЦК України.

Такий висновок кореспондується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №335/9398/16-ц.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заповіт не містить ані суперечностей, ані неточностей, заповідачем прочитаний та підписаний. Крім того, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін до змісту заповіту, в зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення заявлених вимог.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 13, 19, 48, 76-82, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про тлумачення заповіту залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- ОСОБА_1 (місце реєстрації: с. Кайтанівка Хмельницького району Хмельницької області);

- ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 );

- ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 ).

Повне рішення складено 15.11.2024 року.

Суддя: Т. В. Ягодіна