Справа №521/3388/24
Провадження №2/521/3216/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
23 жовтня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних за несвоєчасне виконання рішення суду,
Позов обґрунтований такими обставинами.
Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 07 грудня 2020 року по справі № 520/10995/17 позов ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково. Вказаним рішенням, в тому числі, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації частки у вартості автомобіля Mercedes-benz A 150, 2006 року випуску, червоного кольору, державний номер НОМЕР_1 3500 доларів США, що за курсом НБУ на день винесення рішення (100 доларів США = 2829,13 грн.) складає 99019,55 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2020 року змінено в мотивувальній та резолютивній частині, виклавши резолютивну частину рішення у наступній редакції: «Визнати за ОСОБА_1 право на 1/2 частину незавершеного будівництвом та не введеного в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право на 1/2 частину незавершеного будівництвом та не введеного в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_1 ». В решті вимог рішення залишено без змін.

На підставі вищевикладеного, Київським районним судом міста Одеси було виготовлено виконавчий лист по справі № 520/10995/17, в якому вказано: «стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації частки у вартості автомобіля Mercedes-benz А 150, 2006 року випуску, червоного кольору, державний номер НОМЕР_1 3500 доларів США, що за курсом НБУ на день винесення рішення (100 доларів США = 2829,13 грн.) складає 99019,55 гривень».

Позивач вказує, що компенсацію частки вартості автомобіля у розмірі 99019,55 гривень

відповідач повинен був сплатити з моменту винесення постанови Одеським апеляційним судом від 05.10.2021 року, однак сплатив 14.02.2024 року в розмірі 98969, 55 грн., у зв`язку з чим у неї виникло право на стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних штрафних санкцій за період від 05.10.2021 року по 14.02.2024 року.

Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивач про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач про дату, місце та час судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України, відзив на позов до суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Київського районного суду міста Одеси від 07 грудня 2020 року по справі № 520/10995/17 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, - задоволено частково. Визнано майно у вигляді земельних ділянок площею 0,0344 га, 0,0153 га, 0,0031 та незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 ; житлового будинку АДРЕСА_2 ; автомобіля легкового марки Mersrdes-benz -207, 1988 року випуску, р/н НОМЕР_2 ; автомобіля легкового марки Mersrdes-benz -150, 2006 року випуску, р/н НОМЕР_1 , статутного капіталу та майна Приватного підприємства "Альянс-Пласт" об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Здійснено поділ зазначеного майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виділивши по 1/2 частині спірного майна кожному. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину в спільному майні подружжя, що складається з: - земельної ділянки під номером «сорок п`ять», площею 0,0031 га, що розташована в АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21 червня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М.; -земельної ділянки під номером «сорок п`ять», площею 0,0344 га, що розташована в АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28 грудня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М.; - земельної ділянки під номером «сорок п`ять», площею 0,0153 га, що розташована в АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21 червня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М.; -автомобіля марки Mercedes-benz 207, 1988 року випуску, жовтого кольору, державний номер НОМЕР_2 ; -статутного капіталу та майна Приватного підприємства «Альянс-Пласт», код ЄДРПОУ - 31005234, місцезнаходження: 65089, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, буд. 100, кв. 41. - житлового будинку №47 з господарськими спорудами загальною площею 69,5 кв.м., житлової 37,2 кв.м., розташованого по вул. Моторній у м. Одесі. - незавершеного будівництвом та не введеного в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації частки у вартості автомобіля Mercedes-benz А 150, 2006 року випуску, червоного кольору, державний номер НОМЕР_3 (три тисячі п`ятсот) доларів США, що за курсом НБУ на день винесення рішення (100 доларів США=2829,13грн.) складає 99 019,55 гривень. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину в спільному майні подружжя, що складається з:- земельної ділянки під номером «сорок п`ять», площею 0,0031 га, що розташована в АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21 червня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М.; -земельної ділянки під номером «сорок п`ять», площею 0,0344 га, що розташована в АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28 грудня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М.; - земельної ділянки під номером «сорок п`ять», площею 0,0153 га, що розташована в АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21 червня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М.; -автомобіля марки Mercedes-benz 207, 1988 року випуску, жовтого кольору, державний номер НОМЕР_2 ; -статутного капіталу та майна Приватного підприємства «Альянс-Пласт», код ЄДРПОУ - 31005234, місцезнаходження: 65089, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, буд. 100, кв. 41. - житлового будинку №47 з господарськими спорудами загальною площею 69,5 кв.м., житлової 37,2 кв.м., розташованого по вул. Моторній у м. Одесі. - незавершеного будівництвом та не введеного в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_1 . Виділено у власність ОСОБА_2 автомобіль легковий марки Mercedes-benz А-150, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1 . В решті позовних вимог як за первісним, так і за зустрічним позовом - відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2020 року змінено в мотивувальній та резолютивній частині, виклавши резолютивну частину рішення у наступній редакції: «Визнати за ОСОБА_1 право на 1/2 частину незавершеного будівництвом та не введеного в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право на 1/2 частину незавершеного будівництвом та не введеного в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_1 ». В решті вимог рішення залишено без змін (а.с. 12-16).

Встановлено, що Київським районним судом міста Одеси було виготовлено виконавчий лист по справі № 520/10995/17, в якому вказано: «стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації частки у вартості автомобіля Mercedes-benz А 150, 2006 року випуску, червоного кольору, державний номер НОМЕР_1 3500 доларів США, що за курсом НБУ на день винесення рішення (100 доларів США = 2829,13 грн.) складає 99019,55 гривень» (а.с. 17).

Вказаний виконавчий лист було пред`явлено до виконання до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 19).

Встановлено, що компенсацію частки вартості автомобіля у розмірі 99019,55 гривень відповідач повинен був сплатити з моменту винесення постанови Одеським апеляційним судом від 05.10.2021 року, однак сплатив 14.02.2024 року в розмірі 98969, 55 грн. (а.с. 20).

В результаті прострочення виконання рішення суду в частині сплатикомпенсації частки вартості автомобіля у відповідача виникла заборгованість, розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 05.10.2021 року по 14.02.2024 року у розмірі 43330,22 гривень, яка складається з: індексу інфляції за час прострочення 36307,61 грн.; 3 % річних від простроченої суми 7022,61 грн.

Правовідносини між сторонами виникли внаслідок невиконання зобов`язання, та регулюються Розділом І Книги V ЦК України.

У ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст.ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України, можна дійти висновку, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

За змістом вказаних норм, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначених норм права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Таким чином, оскільки рішення суду зводиться до сплати грошей, то це є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Суд звертає увагу відповідача на той факт, що до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів на підтвердження цих заперечень.

Таким чином, враховуючи виниклі між сторонами правовідносини, оцінюючи докази в їх сукупності, а також приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. Таким чином, враховуючи процент задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 1211,20 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258-259, 264, 268, 280-285 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних за несвоєчасне виконання рішення суду задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 грошові кошти у сумі 43330 (сорок три тисячі триста тридцять) гривень 22 копійки, яка складається з:

- індексу інфляції за час прострочення 36307,61 грн.;

- 3 % річних від простроченої суми 7022,61 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2024 року.

Суддя: Ю.В. Тополева