Справа № 761/9637/21
Провадження № 6/761/33/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість по кредитному договору, заінтересована особа: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник Акціонерного товариства «Альфа-Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, зважаючи на наступне. 11 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. вчинено виконавчий напис нотаріуса № 18333 про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з ОСОБА_2 заборгованості, що виникла по кредитному договору № 014-482-КП від 27 грудня 2007 року. 10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Заявник просить суд замінити сторону стягувача з ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника Акціонерного товариства «Альфа-Банк».

Заявник в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неявки не відомі.

Оскільки неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду даного процесуального питання, суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутності на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, відповідно до положень ст. 442 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.09.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., вчинено виконавчий напис №18333 про стягнення з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості, що виникла по договору кредиту №014-482-КП від 27.12.2007 у розмірі 146010,80 дол. США.

Як свідчать матеріали справи, 24.04.2020 виконавчий напис перебував на примусовому виконанні приватного виконаввця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича, яким винесено постанову про повернення виконавчого документу - виконавчого напису № 18333 виданого 11.09.2017 стягувачу, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження"у зв`язку подачею стягувачем заяви про повернення виконавчого документу.

Відповідно до частин 1, 5 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов?язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Як свідчать матеріали заяви, 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов?язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року.

Відповідно до частини 8 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Однак, відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків" банк або банки (далі разом або окремо - Банк, що приєднується) мають право здійснити реорганізацію шляхом приєднання до іншого банку (далі - Банк-правонаступник, а разом Банк, що приєднується, та Банк-правонаступник - Банки-учасники) за спрощеною процедурою, визначеною цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Згідно з підпунктом "г" підпункту 11 пункту 4 статті 1 Закону України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків" приєднання банку за спрощеною процедурою передбачає, що не застосовуються положення законодавства щодо завершення приєднання з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо правонаступництва Банку-правонаступника, а також одночасного подання документів для державної реєстрації змін до відомостей про Банк-правонаступник, що містяться у такому реєстрі, та документів для державної реєстрації припинення Банку, що приєднується.

Правонаступництво щодо майна, прав та обов?язків Банку, що приєднується, виникає у Банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника.

Отже, вказаним Законом України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків", який є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спрощення процедур реорганізації тa капіталізації саме банків, прямо встановлені виключення щодо застосування вищевказаних загальних норм Цивільного кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Таким чином, саме передавальний акт, затверджений загальними зборами Банку, що приєднується, та банку-правонаступника є належним доказом правонаступництва Банку-правонаступника щодо майна, прав та обов?язків Банку, що приєднується.

Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу) (копія наявна в матеріалах справи).

Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.3., Постанови Правління НБУ N? 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов?язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов?язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Згідно загальних положень статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» затвердженого Національним банком України 26.11.2019 року: Акціонерне товариство «Альфа-Банк» є правонаступником усього майна, прав і обов?язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на підставі вказаного вище передавального акту у відповідності до якого до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» були передані все майно, права і зобов?язання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яке було створене згідно з Договором про створення Республіканського акціонерного-комерційного банку соціального розвитку від 14 вересня 1990 року в організаційно- правовій формі відкритого акціонерного товариства на базі установ Житлосоцбанку СРСР 31 жовтня 1990 року з найменуванням Республіканський акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», який: змінив назву: ??на Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 20.06.1991 р. про виключення з найменування банку слова «Республіканський») ??на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 09.03.2010 про заміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та про заміну найменування на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яке стало правонаступником усіх прав і зобов?язань Акціонерно-правовій формі відкритого акціонерного товариства; на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 26.04.2018 про заміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про заміну найменування товариства на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»), яке стало правонаступником усіх прав і зобов?язань Публічного акціонерного товариство «Укрсоцбанк» (копія наявна в матеріалах справи).

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Згідно зі ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону N 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до правової позиції, що викладена у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-122цс13 від 20 листопада 2013 року, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

25 квітня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 2-н-148/09, провадження № 61-1104св18 (ЄДРСРУ № 73627702) досліджував питання щодо заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником. Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від право попередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18.

За правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 2-а-3494/11 та від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18 - заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.06.2021 р. (справа № 0417/7776/2012).

В свою чергу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) зазначила, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. З огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Відповідно до відкриття виконавчого провадження можливою є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі.

Так, заявник просить змінити стягувача ПАТ "Укрсоцбанк" на його правонаступника АТ "Альфа-Банк" у виконавчому провадженні, разом з тим під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили, що нпа день розгляду заяви виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 18333 від 11.09.2017 р. відкрито та проводяться відповідні виконавчі дії.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк»про заміну сторони виконавчого провадження .

Керуючись статтями 241, 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк»про заміну сторони виконавчого провадження НОМЕР_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: