КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8776/2024
справа №375/1143/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною ОСОБА_1 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 28 грудня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Чорненької О.І.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації.

Вимоги позову мотивує тим, що позивач та відповідач є односельчанами, проживають в с. Бушево Рокитнянської селищної ОТГ Білоцерківського району Київської області.

В період з 20 грудня 2013 року до 04 грудня 2020 року позивач перебував на посаді Бушевського сільського Голови, а 04 грудня 2020 по теперішній час займає посаду Бушевського сільського старости.

Вказує, що відповідач протягом певного періоду часу записав кілька відеозаписів, у яких стверджував, що за участі ОСОБА_2 була укладена корупційна угода, на підставі якої грошові кошти у розмірі 300 000 грн були виведені у невідомому напрямку.

Відповідач стверджує, що угода, укладена 30 грудня 2013 року Бушевським сільським головою ОСОБА_2 та головою Рокитнянської районної ради ОСОБА_3 є корупційною оборудкою.

Вказуючи, що угода від 30 грудня 2013 року являється корупційною оборудкою, відповідач стверджує, що в результаті укладення цієї угоди позивач одержав чи мав одержати неправомірну вигоду сам особисто чи діяв з метою одержання такої вигоди іншою особою.

Зміст висловлювань зводиться до твердження про те, що на підставі угоди з бюджету села перераховано 300 000,00 гривень невідомій особі чи особам.

Відеозаписи із зазначеною інформацією були викладені відповідачем в мережу Інтернет, в результаті чого могли бути переглянуті великою кількістю людей.

Позивач займає публічну посаду, у зв`язку з чим межа допустимої критики та обсяги поширеної інформації щодо нього безумовно є ширшими у порівнянні з пересічним громадянином, оскільки він безпосередньо відіграє важливу роль у діяльності органу місцевого самоврядування, та його безпосередні дії становлять суспільний інтерес.

Разом з тим, та інформація, яку поширює відповідач, не є оціночною чи критичною в допустимих межах, оскільки у ній стверджується про порушення ним, як публічною особою, норм чинного законодавства України шляхом укладення, як на думку відповідача, корупційної оборудки.

Вказує, що поширенням вказаної інформації відповідач намагається створити щодо позивача негативну соціальну оцінку в очах односельчан, виборців та колег. Отже, внаслідок розповсюдження зазначеної інформації про нього, страждає його ділова репутація, завдається шкода його немайновим інтересам.

Мотивуючи наведеним, просить суд визнати недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача, інформацію, поширену ОСОБА_1 у відеозаписах на його персональній сторінці у соціальній мережі "Фейсбук" на 1 хвилині 18 секунді відеозапису 1:

... Хочу вам офіційно заявити... що хоч ця справа і тягнеться з 15-го року, коли було заявлено про цю Угоду, дякуючи позиції ОСОБА_4 , дякуючи його принциповості, і була виявлена ця корупційна оборудка.

І, дякуючи його зусиллям на посаді Голови Рокитнянської районної ради, були практично поставлені всі крапки над "і" в цій історії ... інші крапки вже буде ставити... і різні знаки ... суд ... у цій справі.

Так, що я ще раз повторююсь, дякуючи ОСОБА_4 , ця корупційна оборудка була виявлена, про що я вам зараз маю розповісти.

Ось ця Угода від 30 грудня ... підписана вона була між сільським Головою ОСОБА_2 і тодішньою Головою Рокитнянської районної ради ... ОСОБА_3 .

Як ви знаєте, в 14-му році ОСОБА_3 пішла з посади, люди її попросили... виконуючим обов`язки Голови районної ради був пан ОСОБА_7 . І от, протягом 14-го року, поквартально ця сума 300 000 і була виплачена якоби на спільні програми. Це програми: відпочинку та оздоровлення дітей; районна комплексна програма "Турбота"; програма розвитку фізичної культури і спорту у Рокитнянському районі; програма підтримки засобів масової інформації та інші програми, там їх шість штук... цих програм.

на 2-й хвилині 13-й секунді відеозапису 2:

… називаєте оборудку, згідно якої з бюджету села, а фактично з карманів селян, виведено 300 000 в невідомому напрямку, з`ясуванням особистих рахунків."

Зобов`язати ОСОБА_1 спростувати поширену ним зазначену недостовірну інформацію як таку, що порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача ОСОБА_2 , шляхом створення відеозапису з відповідним змістом та викладення його через мережу Інтернет на власній сторінці "Фейсбук", заборонивши видаляти його протягом одного місця з дня публікації.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 28 грудня 2023 року позов задоволено. Визнано недостовірною та такою, що порушує честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_2 , інформацію, поширену ОСОБА_1 у відеозаписах на його персональній сторінці у соціальній мережі "Фейсбук":

- на 1 хвилині 18 секунді відеозапису 1:

...Хочу вам офіційно заявити ... що хоч ця справа і тягнеться з 15-го року, коли було виявлено про цю угоду, дякуючи позиції ОСОБА_4 , дякуючи його принциповості, і було виявлена ця оборудка.

І, дякуючи його зусиллям на посаді голови Рокитнянської районної ради, були практично поставлені всі крапки над "і" в цій історії ...інші крапки вже буде ставити ..і різні знаки ..суд ..у цій справі.

Так, що я ще раз повторююсь, дякуючи ОСОБА_4 , ця корупційна оборудка була виявлена, про що я вам зараз маю розповісти.

Ось ця угода від 30 грудня .. підписана вона була між сільським головою ОСОБА_2 і тодішньою головою Рокитнянської районної ради .. ОСОБА_3 .

Як ви знаєте, в 14-му році ОСОБА_3 пішла з посади, люди її попросили ...виконуючим обов`язки голови районної ради був пан ОСОБА_7 . І от, протягом 14-го року, поквартально ця сума 300000 і була виплачена якоби на спільні програми. Це програми: відпочинку та оздоровлення дітей; районна комплексна програма "Турбота"; програма розвитку фізичної культури і спорту у Рокитнянському районі; програма підтримки засобів масової інформації та інші програми, там їх шість штук ...цих програм.

- на 2 хвилині 13-й секунді відеозапису 2:

... називаєте оборудку, згідно якої з бюджету села, а фактично з карманів селян, виведено 300000 в невідомому напрямку, з`ясуванням особистих рахунків».

Зобов`язано ОСОБА_1 спростувати поширену ним зазначену недостовірну інформацію, як таку, що порушує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 , шляхом створення відеозапису з відповідним змістом та викладення його через мережу Інтернет на власній сторінці "Фейсбук", заборонивши його видалення протягом 1 (одного) місяця з дня публікації.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з:

- сплаченого при поданні позову судового збору у розмірі 1816,00 гривень, що підтверджуються квитанціями про сплату №82769 від 15 вересня 2021 року, №83804 від 15 вересня 2021 року, оригінали яких наявні у матеріалах справи;

- витрат на правову допомогу у розмірі 11800 гривень.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що із змісту позову та в судовому засіданні підтверджено, що інформацію щодо корупційної оборудки стосовно 300 000 грн відповідач отримав від голови Рокитнянської районної ради ОСОБА_4.

Вказує, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем.

Зазначає, що саме голова Рокитнянської районної ради ОСОБА_4 є джерелом інформації, проте він не залучений співвідповідачем у справі.

Також вказує, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є також автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту.

Суд першої інстанції всупереч статтям 263, 264 ЦПК України не встановив та не залучив власників веб-сайту "Фейсбук", на якому було розміщено негативну інформацію, як співвідповідача.

Судом не враховано ту обставину, що у відеозаписі виступу відповідач зазначав, що у попередніх відеозаписах назвав укладену угоду "корупційною оборудкою" помилково. Не установлено, коли було опубліковано відеозаписи та скільки часу існували.

Окрім цього вказує, що позивачем не зазначено, яку саме інформацію він уважає недостовірною та такою, що носить яскраво виражений негативний характер щодо нього. Згадування прізвища позивача у наведених реченнях у загальному контексті змісту статті є оціночним судженням відповідача щодо дій позивача.

Вказує, що з матеріалів справи не убачається, що поширена інформація ганьбить честь та гідність позивача, завдає шкоди його діловій репутації. Позивачем не доведено, що розповсюджена інформація дискредитує його або призвела до негативних наслідків.

Позивачем не спростовано твердження відповідача щодо того, що зміст статті є оціночним судженням автора щодо дій позивача.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 28 грудня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Стягнути судові витрати.

05 квітня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу.

Посилається на необґрунтованість апеляційної скарги, вказує, що викладені у ній доводи не спростовують висновків суду першої інстанції. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення залишити без змін.

В судове засідання учасники справи не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника.

Відповідач про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статі 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції вказав, що інформація, поширена ОСОБА_1 у відеозаписах на його персональній сторінці у соціальній мережі "Фейсбук", не може вважатись оціночними судженнями та є фактичними твердженнями наступні вислови: "... ця корупційна оборудка була виявлена, про що я вам зараз маю розповісти...", "... І от, протягом 14-го року, поквартально ця сума 300000 і була виплачена якоби на спільні програми. Це програми: відпочинку та оздоровлення дітей; районна комплексна програма "Турбота"; програма розвитку фізичної культури і спорту у Рокитнянському районі; програма підтримки засобів масової інформації та інші програми, там їх шість штук ...цих програм...", "... називаєте оборудку, згідно якої з бюджету села, а фактично з карманів селян, виведено 300000 в невідомому напрямку, з`ясуванням особистих рахунків...".

Суд вказав, що такі висловлювання в бік позивача є недостовірними, не відповідають дійсності, та, відповідно, принижують його честь, гідність та ділову репутацію.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

З матеріалів справи установлено, що ОСОБА_2 20 грудня 2013 року обраний сільським головою Бушевської сільської ради, 06 листопада 2015 року повторно обраний сільським головою Бушевської сільської ради та 04 грудня 2020 року звільнений у зв`язку із закінченням строку повноважень ради, що підтверджується даними трудової книжки НОМЕР_1 (том 1 а.с. 14-16).

30 грудня 2013 року між Рокитнянською районною радою в особі голови районної ради ОСОБА_3 і Бушевською сільською радою в особі сільського голови ОСОБА_2 , укладено угоду №14, предметом якої є прийняття прав для здійснення власних повноважень для фінансування спільних програм територіальних громад.

Відповідно до змісту укладеної угоди Рокитнянська районна рада зобов`язується взяти на себе частину видатків сільської ради у вигляді міжбюджетних трансфертів та забезпечити реалізацію програм:

відпочинку та оздоровлення дітей;

комплексної районної програми "Турбота";

реалізації на території Рокитнянського району державної політики в галузі культури;

накопичення та використання матеріального резерву для запобігання та ліквідації надзвичайних ситуації техногенного і природного характеру та їх наслідків у Рокитнянському районі;

розвитку фізичної культури і спорту в Рокитнянському районі;

підтримки засобів масової інформації та інші програми.

Сільська рада зі своєї сторони зобов`язується передати частину видатків для фінансування спільних програм територіальних громад у вигляді міжбюджетних трансфертів у сумі 300 000 гривень, яка буде передбачена рішенням сесії Бушевської сільської ради "Про сільський бюджет на 2014 рік". Зазначена угода підписана ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (том 1 а.с. 17-18).

Відповідно до даних платіжних доручень №133 від 06 березня 2014 року, № 228 від 14 квітня 2014 року, від 05 травня 2014 року, №289 від 02 червня 2014 року, №290 від 01 липня 2014 року, №531 від 01 серпня 2014 року, №607 від 02 вересня 2014 року, №702 від 09 жовтня 2014 року, №771 від 03 листопада 2014 року, №899 від 01 грудня 2014 року, Бушевською сільською радою перераховано по 25 000 гривень, як субвенція на проведення видатків місцевого бюджету.

Згідно платіжного доручення №72 від 14 лютого 2014 року Бушевською сільською радою перераховано 50000 гривень, як субвенція на проведення видатків місцевого бюджету (том 1 а.с. 19-24).

Згідно даних відповіді Об`єднання підприємств "Український мережевий інформаційний центр" №18-08/1-5/21 від 18 серпня 2021 року надання послуг а саме: звітів за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет та довідок з відомостями про власників веб-сайтів/реєстрантів доменних імен або інформацією про їх встановлення, здійснюється Центром компетенції адресного простору мережі Інтернет із застосуванням онлайн-сервісу "WEB-FIX" на підставі Порядку надання таких послуг (том 1 а.с. 27-28).

04 листопада 2020 року громадська організація "Майбутнє надросся" звернулась до Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області із заявою про злочин (том 1 а.с. 83).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження №0000332 зареєстроване 05 листопада 2020 року за заявою голови ГО "Майбутнє Надросся" ОСОБА_1 про те, що сільський голова села Бушеве ОСОБА_2 , зловживаючи своїм службовим становищем, 30 грудня 2013 року уклав угоду №14 про перерахування міжбюджетних трансфертів на виконання власних повноважень для фінансування спільних програм територіальних громад, розрахованому на 2014 рік у сумі 300000 гривень, при цьому не маючи на це повноважень (том 1 а.с. 84).

Відповідно до протоколу позачергової тридцять восьмої сесії Бушевської сільської ради Рокитнянського району Київської області шостого скликання від 23 січня 2014 року, ОСОБА_1 був присутній при розгляді цих питань та 3 питанням порядку денного було питання "Про сільський бюджет Бушевської сільської ради на 2014 рік". За результатами голосування по вказаному питанню "за" проголосувало 10 депутатів, "утримався" - 1 ( ОСОБА_1 ). За результатами розгляду зазначеного питання прийнято рішення №331-38-VI (том 1 а.с. 88-91).

Згідно пункту 3 протоколу №01 засідання комісії планово-бюджетної, фінансів і цін, управління комунальною власністю Бушевської сільської ради від 21-22 січня 2014 року обговорено питання про укладення угоди на міжбюджетний трансферт у розмірі 300000 гривень як видаток із сільського бюджету у бюджет району. Вирішено: винести проект сільського бюджету на розгляд та затвердження сесії Бушевської сільської ради (том 1 а.с. 150-153).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статей 28, 68 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до частини 4 статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

При розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Негативною потрібно вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Отже, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростування, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №757/22307/17-ц (провадження №61-48302св18) зроблено висновок, що згідно із статтею 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особливо якщо такі висловлювання стосуються публічної особи, або посадової особи рівня суспільного значення та його діяльність представляє суспільний інтерес.

Відповідно до статей 94, 277 ЦК фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

За змістом статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності.

Судження має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої ним думки, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Наявність фактів можна довести, натомість правдивість оціночних - ні.

Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів тощо, не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту.

У частині 4 статті 277 ЦК України передбачено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Так, саме позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, недостовірність цієї інформації, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. За відсутності хоча б однієї з наведених обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Разом з тим, дослідження змісту інформації, яку позивач просить спростувати, не свідчить, що така стосується особисто позивача та порушує його особисті немайнові права, зокрема і вислів «корупційна оборудка». Сама інформація викладена у формі оціночних суджень та суб`єктивної думки відповідача, про що свідчить зміст відеозапису у повному обсязі (а не окремі уривки), жодних стверджувальних фактів по відношенню до позивача вказана інформація не містить.

При цьому, остання фраза інформації, яку просить спростувати позивач, є зверненням до особи - не учасника справи та викладена таким чином: «01:57- друге. Шановний ОСОБА_4 , мені, як члену партії "Батьківщина" з 2004 року дуже прикро, що ви називаєте оборудку, згідно якої з бюджету села, а фактично з кармані селян, виведено 300 000 гривень в невідомому напрямку, з`ясуванням особистих рахунків. З ким і з чим, дозвольте взнати у вас. Дуже прикро, тому що лідер нашої партії ОСОБА_9 вчить нас геть іншому…».

Згідно частини 7 статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Разом з тим слід зазначити, що заявляючи про спростування поширеної інформації, позивачем не визначено спосіб такого спростування, а створення відеозапису з «відповідним» змістом не є способом спростування інформації.

З огляду на наведене, апеляційний суд констатує про недоведеність обставин, що мають значення для вирішення справи, на що суд першої інстанції уваги не звернув та зробив помилковий висновок про задоволення позову.

Відповідно до статті 376 ЦПК України недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За результатами розгляду справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів зробила висновок про задоволення апеляційної скарги.

Установлено, що за подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 3 633,60 гривень, що підтверджується даними квитанції №0.0..1 від 29 січня 2024 року.

Відтак, з урахуванням положень частини 1 статті 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 3 633,60 гривень.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 28 грудня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді апеляційної інстанції, 3 633,60 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 19 червня 2024 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова