Справа № 184/1724/24
Номер провадження 2-о/184/145/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаша В.І.,

присяжних Нечиталюка М.В., Берсеньова Є.Г.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Третього відділу у м. Покров про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 є його рідним братом, який постійно проживав та був зареєстрований разом зі своєї сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім нього у заявника є ще інший брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Всі брати є військовозобов`язаними особами та перебувають на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 . 28 лютого 2022 року рідний брат заявника ОСОБА_3 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 по мобілізації до Збройних Сил України. Він проходив військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 , номер обслуги 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону. 25 квітня 2022 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 , дружину ОСОБА_3 , що він безвісті зник 14 квітня 2022 року під час ведення бойових дій. Також вона отримала копію Доповіді по факту безвісті зниклого під час виконання бойових завдань військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 від 14.04.2024 року за підписом командира військової частини НОМЕР_1 . Визнати ОСОБА_3 безвісно відсутнім заявнику необхідно з метою реалізації їхнього з братом права на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто як чоловіка, чий близький родич (рідний брат) пропав безвісти під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Заявник та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_6 в особі Третього відділу у м. Покров до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за їхньою відсутності.

Суд, вислухавши доводи заявника та його представника, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Орджонікідзе Дніпропетровської області є рідним братом ОСОБА_1 , який постійно проживав та був зареєстрований разом зі своєї сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім нього у ОСОБА_1 є ще інший брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Брати у трьох є військовозобов`язаними особами та перебувають на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

28 лютого 2022 року ОСОБА_3 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 по мобілізації до Збройних Сил України. Він проходив військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 , номер обслуги 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону.

25 квітня 2022 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 , дружину ОСОБА_3 , що він безвісті зник 14 квітня 2022 року під час ведення бойових дій.

Також вона отримала копію Доповіді по факту безвісті зниклого під час виконання бойових завдань військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 від 14.04.2024 року за підписом командира військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до її змісту, ІНФОРМАЦІЯ_7 під час наступу ЗСУ на населений пункт Андріївка Харківської області в ході бою була надана команда на відступ. Після відступу під час перевірки особового складу була виявлена відсутність солдата ОСОБА_3 , який приймав участь в наступі. Причиною отримання втрат зазначається ведення бойових дій.

30.06.2024 року ОСОБА_6 зверталася на гарячу лінію Міністерства оборони України з метою отримання інформації стосовно її сина ОСОБА_3 . Після чого на її ім`я надійшла відповідь ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 29.07.2024 року, в який він повідомляє, що її син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , який проходив службу в в/ч НОМЕР_1 рахується безвісті зниклим в районі виконання бойових дій. На даний час місце перебування військовослужбовця не відоме. Також відсутні відомості його загибелі (смерті) або знаходження у полоні.

Крім того, Актом Покровського міського комунального підприємства «Житлкомсервіс» від 21.08.2024 року складеним зі слів сусідів встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 не проживає за місцем своєї реєстрації в АДРЕСА_1 з 2022 року в зв`язку з призивом в ЗСУ.

Таким чином наданими письмовими доказами підтверджується той факт, що ОСОБА_3 з 14.04.2022 року вважається таким, що зник безвісти за особливих обставин під час виконання бойового завдання з відбиття збройної (військової) агресії російської федерації проти України.

Крім того, наведене підтверджується допитаними в судовому засіданні свідками.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 вказала, що ОСОБА_3 в 2022 році пішов на службу в ЗСУ і більше не повернувся. Жив він зі своєю сім`єю в с. Гірняцьке.

Також, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказав, що ОСОБА_3 був йому кумом. В 2022 році його призвали під час мобілізації на службу в Збройні Сили України. Він пішов служити і більше не повернувся.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Відповідно до ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст.44 ЦК України.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Згідно положень статті 4 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти" особа набуває статусу такої, що зникла безвісти, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи безвісти та її розшук або за рішенням суду. Особа вважається зниклою безвісти до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом. Надання особі статусу зниклої безвісти відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Якщо особа, зникла безвісти, оголошена померлою, але її місцеперебування, місце поховання чи місцезнаходження її останків не встановлено, проведення розшуку такої особи в розумінні цього Закону не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження її останків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що "безвісна відсутність" - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою.

При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Більше того, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла).

Згідно ст.306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.

Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність».

Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб; початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності.

З урахуванням викладених вище обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім, оскільки обставини зникнення за особливих обставин підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, оскільки ОСОБА_3 зник при виконанні бойового завдання під час ведення бойових дій.

Згідно з ч.1 ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

Керуючись ст.43,44 ЦК України, ст.12-13, 86-89, 263-265, 268, 293-294, 305-308, 315, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Третього відділу у м. Покров про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , безвісно відсутнім з квітня 2022 року, тобто таким, що зник безвісти за особливих обставин під час ведення бойових дій з відбиття збройної (військової) агресії російської федерації проти України.

Роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою, в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс рішення складено 14.11.2024 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш

Присяжні: Нечиталюк М.В.

Берсеньов Є.Г.