Провадження №: 2/336/2668/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Запоріжжя 07 жовтня 2024 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Зарютіна П.В., при секретарі Бублій Є.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом:
Товариства з обмежено відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 ,-
Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом, за яким просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 25 800 грн. , судовий збір у розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.12.2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір №0571-1640, відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 10 000 грн., для особистих потреб, зі сплатою за користування кредитом -2 % в день.
28.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та Товариством з обмежено відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" було укладено договір факторингу №02/10/2021 про відступлення права вимоги за кредитними договорами.
09.11.2021 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" було підписано реєстр боржників № 1, відповідно до умов якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відступив на користь ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" належні йому права вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором №0571-1640 від 18.12.2020 року, а ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" приймає належні ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою суду відкрито провадження і справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторони у судове засідання не явилися.
При цьому, сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи.
У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Судом встановлено, що 18.12.2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір №0571-1640, відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 10 000 грн., для особистих потреб, зі сплатою за користування кредитом -2 % в день.
28.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та Товариством з обмежено відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" було укладено договір факторингу №02/10/2021 про відступлення права вимоги за кредитними договорами.
09.11.2021 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" було підписано реєстр боржників № 1, відповідно до умов якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відступив на користь ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" належні йому права вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором №0571-1640 від 18.12.2020 року, а ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" приймає належні ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Зі змісту ст. 626, 638 ЦК України, слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Законом України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом статті 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Так, згідно зі ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтями 1049, 1054 ЦК України, передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
Таким чином, дослідивши надані докази в їх сукупності, беручи до уваги вище вказане, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн.
Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
З ч.1 ст.137 ЦПК України вбачається, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Понесені позивачем витрати на правову допомогу підтверджуються копією договору про надання правової допомоги, витягом з акту про надання юридичної допомоги, заявкою на надання юридичної допомоги, платіжним дорученням.
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Дослідивши надані позивачем докази, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000,00 гривень.
На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при поданні позову.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265,268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Задовольнити позов Товариства з обмежено відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до суду апеляційної інстанції через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін

07.10.24