Провадження № 2/557/259/2024
Справа № 557/766/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Тишкуна П.В.

за участі секретаря судового засідання Гуменюк Н.П.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гоща в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В :

1. Суть спору.

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 14840 грн. та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16 травня 2023 року між сторонами укладено кредитний договір (оферти) №16.05.2023-, за яким ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 7000 грн. строком на 42 днів. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з нього заборгованість за кредитом у судовому порядку.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Гощанського районного Рівненської області від 09.05.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.

Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подала. В судовому засіданні позову не визнала взагалі з тієї підстави, що будь яких кредитних договорів з позивачем вона не укладала. До позовної заяви ТОВ «Споживчий центр» додано копію ID картки № НОМЕР_1 . Проте дана картку вона втратила і з цього приводу в травні 2023 року звернулася на «гарячу лінію» МВС. За результатом її звернення 19.06.2023 було внесено відомості про зняття її картки з обліку. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд встановив, що на підтвердження обставин якими позивач обґрунтовує свої вимоги, до позовної заяви додано пропозицію про укладення кредитного договору (оферта), заявку від 16.05.2023 зі змісту якої вбачається, що вона є невід`ємною частиною електронного кредитного договору, який укладається в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію », а також додаток до анкети позичальника, паспорт споживчого кредиту та квитанцію про перерахування коштів на карткуVISA НОМЕР_2 *40.

Позивач посилається на те, що кредитний договір (оферти) №16.05.2023- від 16 травня 2023 року між ним та відповідачем укладено відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та прийняття (акцепту) другою стороною.

Як вказує позивач, ОСОБА_1 електронним цифровим підписом підписала Пропозицію про укладення кредитного договору(оферти) кредитний договір (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтвердивши укладення договору? отже нею було акцептовано умови Договору.

Також позивачем на підтвердження заявлених вимог до позовної заяви додано квитанцію від 16.05.2023 про перерахування грошових коштів у сумі 7000 грн. на картку/рахунок НОМЕР_3 *40 та долучено копію паспорта ОСОБА_1 (ID картка) № НОМЕР_1 .

За даними позивача заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 14840 грн., з яких 7000 грн. основний борт та 7840 грн. проценти.

Позивач стверджує, що між сторонами склалися правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та Законом України "Про електрону комерцію".

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Водночас одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстраціїу його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У наданих позивачем суду на підтвердження позовних вимог пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявці від 16.05.2023, додатка до анкети позичальника, паспорта споживчого кредиту міститься вказівка на те, що вони підписані одноразовим ідентифікатором С476.

Позивач зазначає, що для підписання документів відповідачем було введено код з смс-повідомлення, яке було відправлено на її фінансовий номер .

Відповідно до ч. 3, 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Абзац другий частини 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі.

За змістом ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідач заперечує підписання будь-яких документів одноразовим ідентифікатором та отримання коштів від ТОВ «Споживчий центр».

Проаналізувавши всі вище зазначені документи, суд вбачає, що жоден з них не був підписаний електронним підписом одноразового ідентифікатора ні ОСОБА_1 , ні ТОВ «Споживчий центр». Відтак, суд вважає, що сторона позивача не надала суду належних доказів того, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору про надання кредиту і укладено такий.

Що стосується посилання позивача на те, що кошти в сумі 7000 грн. ОСОБА_1 були перераховані а картку VISA НОМЕР_2 *40, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів, то суд вважає, що квитанція, яка міститься у матеріалах справи, не підтверджує перерахування коштів саме відповідачу, як і отримання нею коштів.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивачем не доведено належними доказами у справі, що ОСОБА_1 було підписано кредитний договір (оферти) №16.05.2023- від 16.05.2023 року і що саме їй були перераховані кредитні кощти, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення і слід відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Споживий центр» повністю.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що в задоволенні позову відмовлено судові витрати в розмірі2422 грн. 40 коп. необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ вул. Саксаганського, 133-А.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне рішення складено 20.06.2024.

Суддя Тишкун П.В.