ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8067/24 Справа № 206/1746/24 Головуючий у першій інстанції: Прінь І. П. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та старшого державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Авраменко Кароліни Ігорівни на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2024 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця, заінтересовані особи - старший державний виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кароліна Авраменко, стягувач - ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою, посилаючись на те, що в провадженні старшого державного виконавця Авраменко К. перебуває виконавче провадження з примусового виконання рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2019 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , 2014 року народження, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 10 квітня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Протягом 2019-2020 років, через його хворобу, за виконавчим листом утворилася заборгованість. У період з січня 2022 року по лютий 2024 року ним було сплачено 43815,21 грн. 19 березня 2024 року на адресу державного виконавця була направлена заява про перерахунок заборгованості по аліментам, з урахуванням наданих дублікатів квитанцій про перерахування аліментів, починаючи з січня 2022 року по лютий 2022 року. 28 березня 2024 року він отримав відповідь державного виконавця, в якій йому було відмовлено у здійсненні перерахунку заборгованості по аліментам через те, що у наданих квитанціях не було зазначено призначення платежу: «аліменти» або «номер виконавчого документа». Він перераховував аліменти на картковий рахунок, який стягувач надала йому у 2021 році. Тому скаржник просив визнати дії старшого державного виконавця Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Авраменко К.І. неправомірними та зобов`язати вказаного старшого державного виконавця, в провадженні якої перебуває ВП НОМЕР_4, скласти повторний розрахунок заборгованості по аліментам (здійснити перерахунок) з урахуванням квитанцій про сплату аліментів, які надані ОСОБА_1 .

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2024 року скаргу задоволено. Визнано дії старшого державного виконавця Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Авраменко К.І. неправомірними. Зобов`язано старшого державного виконавця Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Авраменко К.І. скласти повторно розрахунок заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні НОМЕР_4, із врахуванням квитанцій про сплату аліментів, сплачених боржником ОСОБА_1 на картковий рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 .

В апеляційній скарзі Другий Правобережний ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та старший державний виконавець Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Авраменко К.І., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Від ОСОБА_2 надійшла заява від 04.11.2024 про проведення судового засідання без її участі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

Судом установлено, що заочним рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24.07.2019 року у цивільній справі №206/2071/19 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 квітня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане вище заочне рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

На виконанні у Другому Правобережному відділі ДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа №206/2071/19, виданого 03.09.2019 Самарським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , 2014 р. народження, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 10 квітня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9, 13 т.1).

Представник боржника подав державному виконавцю заяву від 19.03.2024 про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, з урахуванням сплачених ОСОБА_1 аліментів у період з січня 2022 по лютий 2024 на загальну суму 43815, 21 грн., та копії квитанцій про сплату аліментів за цей період (а.с. 10-12 т.1).

Відповідно до листа Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)№89528/18 від 26.03.2024, ОСОБА_1 було відмовлено у здійсненні перерахунку заборгованості з тих підстав, що у наданих боржником квитанціях не вказано ПІБ стягувача як отримувача коштів, а також відсутнє призначення платежу: «аліменти» або «номер виконавчого документа», на підставі якого здійснювались перекази коштів, тому квитанції не можуть бути однозначно ідентифіковані як сплата аліментів за виконавчим документом (а.с. 13-14 т.1).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП НОМЕР_4, заборгованість ОСОБА_1 по аліментам станом на 01.03.2024 року становить 46878,44 грн; у цьому розрахунку за період з січня 2022 року по вересень 2023 року відсутня інформація про сплату боржником аліментів; за жовтень-грудень 2023 року сплачено по 2000,00 грн за кожен місяць, у січні-лютому 2024 року сплачено по 2046,50 грн за кожен місяць (а.с. 15-17 т.1).

Скаржником суду представлені копії платіжних документів (квитанцій, платіжних інструкцій) про сплату ним наступних грошових коштів: 10.01.22 - 1507,54 грн (а.с. 20 т.1), 19.02.22 - 1500,00 грн (а.с. 21 т.1), 15.03.22 - 1495,00 грн (а.с. 22 т.1), 07.04.22 - 1500,00 грн (а.с. 23 т.1), 05.05.22 - 1500,00 грн (а.с. 24 т.1), 04.06.22 - 1500,00 грн (а.с. 25 т.1), 07.07.22 - 1500,00 грн (а.с. 26 т.1), 01.08.22 - 1500,00 грн (а.с. 27 т.1), 12.08.22 - 1005,03 грн (а.с. 28 т.1), 02.09.22 - 1500,00 грн (а.с. 29 т.1), 06.10.22 - 1507,54 грн (а.с. 30 т.1), 07.11.22 - 2000,00 грн (а.с. 31 т.1), 10.12.22 - 1500,00 грн (а.с. 32 т.1), 05.01.23 - 2000,00 грн (а.с. 33 т.1), 03.02.23 - 2000,00 грн (а.с. 34 т.1), 03.03.23 - 2000,00 грн (а.с. 35 т.1), 05.04.23 - 2000,00 грн (а.с. 36 т.1), 04.05.23 - 2000,00 грн (а.с. 37 т.1), 05.06.23 - 2000,00 грн (а.с. 38 т.1), 05.07.23 - 2000,00 грн (а.с. 39 т.1), 04.08.23 - 2000,00 грн (а.с. 41 т.1), 05.09.23 - 2000,00 грн (а.с. 40 т.1), 09.10.23 - 2000,00 грн (а.с. 42 т.1), 09.11.23 - 2000,00 (а.с. 43 т.1), 09.12.23 - 2000,00 грн (а.с. 44 т.1), 12.01.24 - 1000,00 грн (а.с. 45 т.1), 13.02.24 - 1000,00 грн (а.с. 46 т.1), а всього на загальну суму 45515,11 грн.

Квитанція від 10.01.22 на суму 1507,54 грн містить відомості про одержувача - ОСОБА_2 , картку/рахунок одержувача - НОМЕР_2 , призначення - переказ власник коштів (а.с. 20 т.1).

Квитанція від 19.02.22 на суму 1500,00 грн містить відомості про отримувача - ОСОБА_2 , рахунок одержувача - НОМЕР_2 , призначення - поповнення карти по номеру (а.с. 21 т.1).

Квитанції АБ "Укргазбанк" від 15.03.22 - 1495,00 грн (а.с. 22 т.1), 07.04.22 - 1500,00 грн (а.с. 23 т.1), 05.05.22 - 1500,00 грн (а.с. 24 т.1), 04.06.22 - 1500,00 грн (а.с. 25 т.1), 07.07.22 - 1500,00 грн (а.с. 26 т.1), 01.08.22 - 1500,00 грн (а.с. 27 т.1), 12.08.22 - 1005,03 грн (а.с. 28 т.1), 02.09.22 - 1500,00 грн (а.с. 29 т.1), 07.11.22 - 2000,00 грн (а.с. 31 т.1), 10.12.22 - 1500,00 грн (а.с. 32 т.1), 05.01.23 - 2000,00 грн (а.с. 33 т.1), 03.02.23 - 2000,00 грн (а.с. 34 т.1), 03.03.23 - 2000,00 грн (а.с. 35 т.1), 05.04.23 - 2000,00 грн (а.с. 36 т.1), 04.05.23 - 2000,00 грн (а.с. 37 т.1), 05.06.23 - 2000,00 грн (а.с. 38 т.1), 05.07.23 - 2000,00 грн (а.с. 39 т.1), 04.08.23 - 2000,00 грн (а.с. 41 т.1), 05.09.23 - 2000,00 грн (а.с. 40 т.1) - містять відомості про номер карти отримувача - 602897, призначення - переказ коштів з карткового рахунку, платник ОСОБА_1 на карту НОМЕР_1 .

Платіжне доручення АТ КБ "ПриватБанк" від 06.10.22 на суму 1507,54 грн містить відомості про отримувача - ОСОБА_2 , рахунок одержувача - НОМЕР_3 , призначення платежу - переказ власник коштів, аліменти (а.с. 30 т.1).

За статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За положеннями частини 2 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 3 статті 451 ЦПК України).

Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 71 Закону «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У частині третій статті 195 СК України зазначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно законодавець визначив обов`язок виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами та водночас імперативно передбачив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі №642/6906/16-ц зазначено, що боржник стверджував, що грошові кошти сплачував як добровільну виплату аліментів. Будь-яких доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем до суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження відмови стягувача від отримання банківських переказів від боржника. Суд врахував, що при грошових переказах через термінал самообслуговування банку у платника не було технічної можливості самостійно зазначати призначення платежу, всі платежі позначалися як «поповнення банківської картки в терміналі самообслуговування».

У постановах від 18 листопада 2020 року у справі №648/1102/19 (провадження №61-7500св20) та від 26 травня 2021 року у справі №569/11466/20 (провадження №61-1534св21) Верховний Суд зробив висновки, що виконавець повинен враховувати кошти, сплачені боржником на користь стягувача, оскільки чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій.

У постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі №707/999/21 (провадження №61-11411св22) враховано те, що немає відомостей про існування у боржника перед стягувачем будь-яких інших зобов`язань, які є відмінними від зобов`язань зі сплати аліментів. Сплата боржником на користь стягувача грошових коштів у спірний період здійснювалася зі сталою періодичністю.

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі №199/2951/21 (провадження №61-1769св23) встановлено, що між стягувачем та боржником немає інших грошових зобов`язань, окрім аліментних. Стягувач не заперечувала отримання від боржника тих грошових переказів, де вона була зазначена отримувачем, а матеріали справи не містять відомостей щодо відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником. Наведене свідчить про часткове добровільне виконання боржником свого обов`язку зі сплати аліментів. Враховуючи, що боржник надав копії квитанцій про здійснення платежів на користь стягувача, у державного виконавця не було підстав не враховувати надані боржником квитанції під час визначення заборгованості зі сплати аліментів.

У даній справі установлено, що боржник у спірний період з січня 2022 року по вересень 2023 року включно систематично (кожен місяць) зі сталою періодичністю (переважно до 10 числа кожного місяця) перераховував грошові кошти у добровільному порядку на картку/рахунок № НОМЕР_1 стягувача.

Матеріали справи не містять доказів про наявність у період з січня 2022 року по вересень 2023 року включно, між боржником та стягувачем інших зобов`язань матеріального характеру, окрім присуджених рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24.07.2019 року у справі №206/2071/19, які б пояснювали природу здійснення ОСОБА_1 зазначених платежів.

Необхідно зауважити, що заочним рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2020 року у цивільній справі №205/42/20 було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 11 жовтня 2013 року Самарським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського МУЮ, актовий запис № 337.

Тобто стягувач та боржник не перебували у зареєстрованому шлюбі у період з січня 2022 року по вересень 2023 року включно.

Крім того, стягувачем ОСОБА_2 не заперечується факт отримання нею банківських переказів від боржника у період з січня 2022 року по вересень 2023 року включно, відповідних доказів суду не представлено; також не надано доказів відмови стягувача від отримання щомісячних переказів коштів на картковий рахунок; клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи, протоколом судового засідання.

Заочне рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24.07.2019 року у справі №206/2071/19 щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , набрало законної сили 26.08.2019. Таким чином, у спірний період з січня 2022 року ОСОБА_1 усвідомлював про наявність у нього зобов`язання зі сплати аліментів на користь матері спільної дитини, яке виникло на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

Підстав для визнання іншого цільового призначення коштів, сплачених ОСОБА_1 , аніж як аліментів на утримання сина, - не вбачається.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам; реалізовуючи стандарт переважаючої переконливості в оцінці обставин справи, що переглядається, та доказів, поданих учасниками справи, - колегія дійшла висновку, що квитанції без зазначення призначення платежу «аліменти», надані на підтвердження сплати боржником на користь стягувача аліментів, мали бути враховані державним виконавцем при обрахунку заборгованості ОСОБА_1 за аліментами.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постановах від 01 серпня 2019 року у справі №642/6906/16-ц, від 18 листопада 2020 року у справі №648/1102/19, від 26 травня 2021 року у справі №569/11466/20, від 10 серпня 2023 року у справі №206/2658/22 та від 06 грудня 2023 року у справі №127/901/18.

Більше того, платіжне доручення АТ КБ "ПриватБанк" від 06.10.22 на суму 1507,54 грн містить відомості про отримувача - ОСОБА_2 , рахунок одержувача - НОМЕР_3 , а також у призначенні платежу вказано переказ власник коштів, аліменти (а.с. 30 т.1).

Отже, скарга підлягає частковому задоволенню шляхом визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Авраменко К.І. , пов`язані з неправильним розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01.03.2024, у виконавчому провадженні НОМЕР_4, а також зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.03.2024, що стягуються за рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2019 року №206/2071/19 (№2/206/748/19) у виконавчому провадженні НОМЕР_4, з урахуванням 22 (двадцяти двох) квитанцій, які надані боржником ОСОБА_1 щодо перерахування коштів ОСОБА_2 за період з січня 2022 року по вересень 2023 року в загальному розмірі 37515,11 грн, а саме:

10.01.22 - 1507,54 грн (а.с. 20 т.1),

19.02.22 - 1500,00 грн (а.с. 21 т.1),

15.03.22 - 1495,00 грн (а.с. 22 т.1),

07.04.22 - 1500,00 грн (а.с. 23 т.1),

05.05.22 - 1500,00 грн (а.с. 24 т.1),

04.06.22 - 1500,00 грн (а.с. 25 т.1),

07.07.22 - 1500,00 грн (а.с. 26 т.1),

01.08.22 - 1500,00 грн (а.с. 27 т.1),

12.08.22 - 1005,03 грн (а.с. 28 т.1),

02.09.22 - 1500,00 грн (а.с. 29 т.1),

06.10.22 - 1507,54 грн (а.с. 30 т.1),

07.11.22 - 2000,00 грн (а.с. 31 т.1),

10.12.22 - 1500,00 грн (а.с. 32 т.1),

05.01.23 - 2000,00 грн (а.с. 33 т.1),

03.02.23 - 2000,00 грн (а.с. 34 т.1),

03.03.23 - 2000,00 грн (а.с. 35 т.1),

05.04.23 - 2000,00 грн (а.с. 36 т.1),

04.05.23 - 2000,00 грн (а.с. 37 т.1),

05.06.23 - 2000,00 грн (а.с. 38 т.1),

05.07.23 - 2000,00 грн (а.с. 39 т.1),

04.08.23 - 2000,00 грн (а.с. 41 т.1),

05.09.23 - 2000,00 грн (а.с. 40 т.1).

Щодо наданих скаржником квитанцій від 09.10.23 на суму 2000,00 грн (а.с. 42 т.1), від 09.11.23 на суму 2000,00 грн (а.с. 43 т.1) та від 09.12.23 на суму 2000,00 грн (а.с. 44 т.1) про сплату заборгованості у виконавчому провадженні №44896456 на рахунок ВДВС, то вони були враховані старшим державним виконавцем при складанні розрахунку заборгованості по аліментам станом на 01.03.2024 (а.с. 17 т.1). У вказано розрахунку значиться оплата боржником аліментів у період жовтня-грудня 2023 року по 2000,00 грн за кожен місяць. Боржником не надано платіжних документів на підтвердження оплати ним аліментів у вказаний період понад 2000,00 грн за місяць. Тому, встановивши, що вказані платежі враховані при складенні розрахунку заборгованості по аліментам, підстави для задоволення скарги у цій частині відсутні.

Також до скарги додані платіжні документи від 12.01.24 на суму 1000,00 грн (а.с. 45 т.1) та від 13.02.24 на суму 1000,00 грн (а.с. 46 т.1) щодо сплати заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №44896456 на рахунок ВДВС.

Разом з тим, згідно змісту розрахунку заборгованості станом на 01.03.2024, у період січня-лютого 2024 року значиться сплата боржником аліментів у сумі по 2046,50 грн за кожен місяць (а.с. 17 т.1).

ОСОБА_1 не представлено платіжних документів на підтвердження оплати ним аліментів у період січня-лютого 2024 року понад 2046,50 грн за кожен місяць.

Оскільки скаржником не доведено незарахування старшим державним виконавцем платежів від 12.01.24 на суму 1000,00 грн (а.с. 45 т.1) та від 13.02.24 на суму 1000,00 грн (а.с. 46 т.1), враховуючи, що згідно розрахунку в цей період значиться сплата більших сум (по 2046,50 грн за кожен місяць), підстави для задоволення скарги у цій частині також відсутні.

На викладене вище місцевий суд увагу не звернув, не перевірив складений виконавцем розрахунок заборгованості відносно кожного окремо наданого скаржником платіжного документу.

Тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 .

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та старшого державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Авраменко Кароліни Ігорівни - задовольнити частково.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2024 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Авраменко Кароліни Ігорівни, пов`язані з неправильним розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01.03.2024, у виконавчому провадженні НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа №206/2071/19 (№2/206/748/19), виданого 03.09.2019 Самарським районним судом м.Дніпропетровська.

Зобов`язати старшого державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Авраменко Кароліну Ігорівну здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.03.2024, що стягуються за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2019 року №206/2071/19 (№2/206/748/19) у виконавчому провадженні НОМЕР_4, з урахуванням 22 (двадцяти двох) квитанцій, які надані боржником ОСОБА_1 щодо перерахування коштів ОСОБА_2 за період з січня 2022 року по вересень 2023 року в загальному розмірі 37515 (тридцять сім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн 11 коп.

У задоволенні скарги в іншій частині - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова