ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
19 червня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участю секретаря Кавунець А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
ВСТАНОВИВ:
В березні 2024 року позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 10 травня 2010 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох малолітніх дітей, а саме: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільне життя у позивачки та відповідача не склалося, що в подальшому призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків та зверненням позивачки до суду із заявою про розірвання шлюбу. Позивачка разом з дітьми проживає у Фастівському районі, смт. Борова, діти знаходяться на повному її утриманні, так як відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати кошти на утримання дітей, фактично самоусунувся від виховання та утримання дітей. В зв`язку з чим, позивач просить винести рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь, на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 4000 грн. на кожну дитину щомісячно.
Ухвалою суду від 29.03.2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися судом належним чином, про що свідчить доставка смс-повідомлень та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 12.06.2024 до канцелярії суду позивач подала заяву про підтримання нею позовних вимог та розгляд справи в її відсутності.
Від відповідача відзиву не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 10 травня 2010 року, про що Лютинською сільською радою Дубровицького району Рівненської області видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.10).
Від даного шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.11-13).
Згідно довідок №29,30 виданих Борівським академічним ліцеєм 01.02.2024, встановлено, що ОСОБА_4 навчається в 3-Б класі, а ОСОБА_3 навчається в 5-В класі даного ліцею (а.с.14-15).
Довідкою №25 Борівського старостинського округу виконавчого комітету Фастівської міської ради від 01.02.2024 підтверджено факт проживання позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).
Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, чим декларується принцип "змагальності сторін у цивільному процесі".
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Згідно із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.
Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.
При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно ч. ч. 1-3 зазначеної статті СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Отже, нормою статті 184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Зазначена вимога покладається на суд лише в порядку наказного провадження (ч. 3 ст. 184 СК України).
Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, який підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить вимогам сімейного законодавства.
Отже, аналізуючи положення статті 182 та 184 СК України слід дійти висновку, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України. Разом з тим, нормою статті 184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Обов`язок утримувати батьками своїх дітей, передбачений ст.180 СК України, однак даний обов`язок відповідач не виконує та матеріальної допомоги позивачці з приводу утримання малолітніх дітей не надає.
Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох малолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років - 2 563 грн, для дитини від шести до вісімнадцяти років - 3 196 грн.
Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.
Частиною першою ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши докази, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, а саме: на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3200 грн. щомісячно, на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3200 грн. щомісячно, та на доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 2600 грн. щомісячно.
На підставі вищезазначеного суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1211,20 грн. судового збору.
Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
Керуючись ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141-142, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , рнокпп НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання трьох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3200 грн. щомісячно, на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3200 грн. щомісячно, та на доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 2600 грн. щомісячно, починаючи з 11.03.2024 року до досягнення дітьми повноліття.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі місячного платежу.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
У решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Л.М.Ковалевська