Єдиний унікальний номер: 379/1093/24
Провадження № 2/379/398/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13 листопада 2024 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Корженко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд:

стягнути на її корить з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як на дитину, яка продовжує навчатися, в розмірі однієї третьої частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду та до закінчення навчання чи досягнення дочкою 23 річного віку, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою;

стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати у розмірі 3 500,00 грн.

Обгрунтування позиції позивачки

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що вона з відповідачем з 04.09.2005 перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Таращанського районного суду Київської області від 14.09.2018 у справі № 379/581/18, розірвано. Від спільного шлюбу мають дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі судового наказу виданого 26.07.2018 Таращанським районним судом Київської області справа № 379/862/18, Таращанським ВДВС ГТУЮ у Київській області було відкрито виконавче провадження № 57404234 про примусове стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі однієї третьої частини всіх видів доходів. 05.08.2024 державним виконавцем в зв`язку з повноліттям ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення аліментів було припинено. На даний час, дочка ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання у Київському національному університеті ім. Тараса Шевченка, відповідач жодної участі в утриманні дочки не бере.

Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом від відділу реєстрації місця проживання управління «ЦНАП» виконкому Таращанської міської ради щодо реєстрації місця проживання відповідача.

Ухвалою суду від 24.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 21.10.2024, яке відкладено до 13.11.2024.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно. У прохальній частині позовної заяви просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач в судові засідання 21.10.2024, 13.11.2024 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи в силу ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, будь-яких інших клопотань не подав.

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач в судове засідання двічі не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, водночас, позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, - є всі передбачені законом підстави для проведення заочного розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 13.11.2024, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи.

Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

За положенням ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши позовну заяву, перевіривши викладені у ній обставини, дослідивши надані докази, суд встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що сторони з 04.09.2005 перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Таращанського РУЮ Київської області, актовий запис за № 96. Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 14.09.2018 у справі № 379/581/18, яке набрало законної сили 16.10.2018, шлюб розірвано (а.с.9).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видного 22.08.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Таращанського РУЮ Київської області, відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

26.07.2018 Таращанським районним судом Київської області у справі № 379/862/18 видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку в місяць, починаючи з 06.07.2018 (а.с.10). Судовий наказ пред`явлено до примусового виконання до Таращанського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), в зв`язку чим було відкрите виконавче провадження № 57404234 (а.с.14-15).

Згідно довідки № 31/267 від 07.03.2024 Київського національного університету імені Тараса Шевченка, ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу денної форми здобуття освіти бакалаврського рівня вищої освіти спеціальності 111 Математика освітньої програми «Комп`ютерна математика» механіко-математичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка (а.с.13).

ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні (а.с.11-12).

Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує соціальну допомогу у розмірі 2 100,00 грн щомісячно (а.с.16).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналогічний правовий висновок викладений постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20).

З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Суд враховує, що повнолітня дочка сторін навчається на денній формі навчання, самостійного заробітку немає, потребує матеріальної допомоги, а відповідач має працездатний вік, відомостей про наявність тяжких захворювань або інших вад здоров`я суду не надано, а також не повідомлено будь-які інші обставини, що свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу і брати участь в утриманні повнолітньої дочки.

З огляду на наведене, суд висновує про достатність фактичних і правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, вданому випадку з 16.09.2024.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 1211,20 грн.

Крім того, згідно з правилами пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачка заявила вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 3 500,00 гривень, долучивши договір № 79/24 про надання правничої допомоги адвокатом від 10.09.2024, укладеного між позивачкою та адвокатом Якименком Олегом Васильовичем, акт № 79/24-1 виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги адвокатом № 79/24 від 12.09.2024 та перелік виконаних робіт, ордер на надання правничої допомоги від 12.09.2024, копію квитанції № 79/24/2 про оплату гонорару за надання правничої допомоги адвокатом від 12.09.2024 в розмірі 3 500,00 грн, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3207/10.

Будь-яких заяв, клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не подано, що відповідно до приписів ч. 5 ст. 137 ЦПК України унеможливлює вирішення судом з власної ініціативи питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 182, 191, 199, 200 СК України, статтями 3, 4, 12, 13, 19, 81, 128, 133, 137, 141, 223, 247, 263-265, 268, 280, 281, 352, 354-355, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, аліменти в розмірі однієї третини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.09.2024 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Сторони справи:

позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено та підписано 13 листопада 2024.

Головуючий:В. І. Зінкін