Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2024 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Салдан Ю. О.,

секретар судового засідання Іщук А. А.,

за участю:

представника позивача адвоката Семенчук О. А. в режимі відеоконференції,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Кримчака О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

У С Т А Н О В И В :

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 03 травня 2020 року ОСОБА_1 , керуючи власним автомобілем марки «Chevrolet Niva», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив Правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault Kadjar», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням власника ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілю позивача було завдано механічних пошкоджень, а позивачу, як власнику, на час пригоди спричинено майнові збитки в розмірі 467 680,00 грн, які підтверджені висновком експертного дослідження Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України (далі - Вінницький НДЕКЦ МВС України) від 22 травня 2020 року № 16.

11 червня 2020 року постановою Барського районного суду Вінницької області у справі № 125/709/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) відповідно до пункту 41.1 статті 41 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) відшкодувало позивачу шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), у розмірі 130 000,00 грн. Таким чином, залишилася невідшкодованою завдана позивачу шкода в розмірі 337 680,00 грн.

Також позивач зазначав, що він поніс витрати на послуги з евакуації пошкодженого транспортного засобу із с. Лука-Барська Барського району Вінницької області до майданчика арештованих транспортних засобів Барського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в розмірі 2 190,00 грн та наступного дня на транспортування автомобіля з м. Бару Вінницької області до м. Вінниці в розмірі 2 190,00 грн, що разом становить 4 380,00 грн.

Крім того, позивач використовував свій автомобіль для здійснення підприємницької діяльності. Після його пошкодження позивач був змушений орендувати автомобіль у іншої фізичної особи - підприємця та сплачувати орендну плату в розмірі 18 000,00 грн на місяць. За три місяці він сплатив 54 000,00 грн.

Позивач просив стягнути із ОСОБА_1 завдану внаслідок ДТП майнову шкоду в розмірі 396 060,00 грн, яка складається з матеріальних збитків унаслідок пошкодження автомобіля в розмірі 337 680,00 грн, витрат на послуги з евакуації автомобіля в розмірі 4 380,00 грн та витрат за оренду транспортного засобу в розмірі 54 000,00 грн, 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, судові витрати в розмірі 20 606,15 грн.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 справу за вказаним позовом було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення майнової шкоди за пошкодження автомобіля, відшкодування моральної шкоди та пов`язаного з цими вимогами питання про розподіл судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в тій частині, в якій справу було направлено на новий розгляд і просив задовольнити, водночас, усно заявивши, що підтримує суму матеріальних збитків в розмірі 127338, 53 грн, зокрема просив стягнути з позивача матеріальні збитки унаслідок пошкодження автомобіля в розмірі 127338, 53 грн, витрати на послуги з евакуації автомобіля в розмірі 4 380,00 грн, 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Відповідач та його представник у судовому засіданні зазначили, що відповідач визнає позовні вимоги частково, зокрема визнає суму матеріальної шкоди в розмірі 68677, 50 грн, моральну шкоду визнає в сумі 3000 грн, витрати на послуги з евакуації автомобіля в розмірі 4 380,00 грн не визнав, оскільки вважає, що такі витрати мали бути оплачені МТСБУ.

2. Процесуальні дії у справі

28.08.2023 ухвалою суду було прийнято справу до провадження після надходження з Верховного Суду і призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 13.10.2023 було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, постановлено витребувати у Територіального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ №3242 (вул. Сухоярська, 20, м. Біла Церква) копії документів щодо перереєстрації 17 жовтня 2020 року в результаті купівлі-продажу транспортного засобу, належного ОСОБА_2 (продавець) транспортного засобу марки RENAULT Kadjar, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , у тому числі договір купівлі-продажу, висновок експертизи, квитанції (платіжні документи). Цією ж ухвалою клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування документів від 05.08.2021, яке знаходиться у томі 1 а .с. 203, 204 залишено без розгляду за заявою відповідача.

Ухвала суду від 13.10.2023 не була виконана Територіальним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ №3242.

Ухвалою суду від 22.11.2023 було задоволено клопотання представника позивача про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи, призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, на розгляд та вирішення експерту поставлено таке питання: яка ринкова вартість транспортного засобу марки RENAULT Kadjar, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 після дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась о 12 год. 25 хвилин 03.05.2020 станом на дату 03.05.2020 на момент після дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою суду від 28.03.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача про виклик у судове засідання експерта ОСОБА_3 для надання усних пояснень щодо його висновку.

Ухвалою суду від 28.03.2024 було закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду щодо суті.

3. Фактичні обставини, встановлені судом

03 травня 2020 року близько 12.25 год. на перехресті автошляхів Т-06-10 «Любар -Хмільник Лука-Барська - Бар - Нова Ушиця» та Т-02-18 «Лука-Барська - Жмеринка - Шаргород Чернівці-Ямпіль» в с. Лука-Барська, Барського району Вінницької області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Chevrolet Niva», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Renault Kadjar», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 11.06.2020 у справі № 125/709/20 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, а також стягнуто з нього судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. Постанова набрала законної сили.

Вказані обставини підтверджуються даними постанови Барського районного суду Вінницької області від 11.06.2020 у справі № 125/709/20, яка в силу приписів частини 6 статті 82 ЦПК України є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Позивач ОСОБА_2 є власником пошкодженого в ДТП транспортного засобу «Renault Kadjar», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2016 року випуску, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 .

Згідно з актами виконаних робіт №56/1 від 03.05.2020 і № 57/1 від 04.05.2020 було проведено евакуацію автомобіля «Renault Kadjar», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за що ОСОБА_2 сплатив загальну суму 4380 гривень, що підтверджується двома квитанціями до прибуткового касового ордера.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/102-21/2589-АВ від 23.02.2021 вартість ремонтно-відновлюваних робіт автомобіля «Renault Kadjar», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », внаслідок його пошкодження, станом на момент його пошкодження, а саме на 03.05.2020 року складає 476 271,13 грн грн. Сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Renault Kadjar», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », станом на момент його пошкодження, а саме на 03.05.2020 року, дорівнює ринковій вартості вказаного транспортного засобу і становила 467 680,00 грн.

Згідно з даними звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 16.06.2020, складеного Моторним (транспортним) страховим бюро України, розмір збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля марки «Renault Kadjar», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 401251,92 гривні, що дорівнює вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу, ринкову вартість вказаного автомобіля визначено в сумі 427059,68 грн.

Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило ОСОБА_2 130 000,00 грн відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка мала місце 03.05.2020 року, що підтверджується повідомленням Моторно (транспортного) страхового бюро України від 20.07.2020 № 3.1-02/21741, наказом Моторно (транспортного) страхового бюро України від 20.07.2020 №7456. Довідкою №1 від 08.07.2020 і не оспорювалося сторонами.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 01.09.2021 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України 130 000,00 грн суму сплаченого відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач розмістив оголошення на Інтернет-сайті «Аuto.ria» про продаж автомобіля марки «Renault Kadjar», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за ціною 8 900,00 доларів США (або 8 077,00 євро чи 289 260 грн), що визнали сторони у судовому засіданні, відтак відповідно до приписів статті 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.

За договором купівлі-продажу від 17.10.2020 позивач продав автомобіль марки «Renault Kadjar», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за ціною 49000 грн, і вказаний автомобіль був перереєстрований на нового власника, що підтверджується даними копії письмового договору-купівлі продажу від 17.10.2020, листа Територіального сервісного центру МВС №3242 від 08.11.2023 №31/10/3242-1288.

Згідно з висновком експерта № 8114/23-21 від 12.02.2024 ринкова вартість транспортного засобу марки «Renault Kadjar», 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 після дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась о 12 год. 25 хв. 03.05.2020 станом на дату 03.05.2020 на момент після дорожньо-транспортної пригоди, складає 210341,47 грн.

4. Оцінка суду і застосовані судом норми права

Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частинами 1-2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою..

Як установлено судом, з вини відповідача ОСОБА_1 який, керуючи транспортним засобом, порушив Правила дорожнього руху, належний позивачу автомобіль був пошкоджений.

Таким чином, внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки з вини ОСОБА_1 було завдано майнової шкоди ОСОБА_2 .

У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) виснувала, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 не була застрахована.

За вимогами пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

МТСБУ відшкодувало позивачу ОСОБА_2 130 000,00 грн шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яка мала місце 03 травня 2020 року. За висновком, отриманим у результаті оцінки, проведеної на замовлення МТСБУ, вартість збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля марки «Renault Kadjar», становить 401 251,92 грн (включаючи ПДВ).

З наданого позивачем висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 23.02.2021 № СЕ-19/102-21/2589-АВ вбачається, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля марки «Renault Kadjar», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на момент його пошкодження склала 476 271,13 грн, а розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, станом на момент його пошкодження, що дорівнює ринковій вартості автомобіля до ДТП, становить 467 680 грн.

Тобто, вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля перевищує його ринкову вартість до моменту ДТП.

Згідно з пунктом 30.1. статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Відповідно до пункту 30.2 статті 30 Закону № 1961-IV якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

Таким чином, ремонт автомобіля марки «Renault Kadjar», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно з даними висновку експерта від 23.02.2021 № СЕ-19/102-21/2589-АВ, які суд визнає належними і допустимими доказами, вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним.

Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП.

Такі ж правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 у цій справі №125/1215/20.

Однак позивач продав залишки транспортного засобу іншій особі за ціною 49000 грн, яка була вказана у договорі купівлі-продажу, який надано суду.

Відтак позивач не набув права на відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП, однак, оскільки автомобіль позивача був пошкоджений під час ДТП, яка сталася з вини відповідача, то позивач згідно з приписами пункту 30.2 статті 30 Закону № 1961-IV має право на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі, який дорівнює різниці між вартістю автомобіля до ДТП в непошкодженому стані і ринковою вартістю автомобіля, яка визначена експертом станом після ДТП.

Під час надання пояснень щодо свого висновку у судовому засіданні експерт ОСОБА_3 пояснив, що відповідно до методики проведення експертизи він використовував різні дані з мережі Інтернет, які були в наявності, щодо ціни пропозиції для продажу транспортних засобів з аналогічною комплектацією, які можна порівнювати, оскільки експертиза проводилася у 2024 році і немає де взяти дані про ціну 2020 року. Для об`єктивності згідно з методикою береться кілька аналогів, вказаний у висновку коефіцієнт узятий з відповідного довідника. Експерт пояснив, що ціну фактичного продажу автомобіля знає тільки продавець і покупець, а експерт визначає реальну ринкову ціну, тобто об`єктивну ціну, за якою міг би бути проданий транспортний засіб.

З урахуванням пояснень експерта ОСОБА_3 у судовому засіданні, суд враховує як належний і допустимий доказ щодо ринкової вартості автомобіля марки «Renault Kadjar» висновок експерта № 8114/23-21 від 12.02.2024, дані якого відповідачем не спростовані.

При цьому відповідач не спростував належними і допустимими доказами тих обставин, що продаж пошкодженого автомобіля відбувся саме за ціною 49000 грн.

Оголошення в мережі Інтернет про виставлення пошкодженого автомобіля на продаж відображає ціну пропозиції продавця і не підтверджує факту продажу автомобіля саме за такою ціною, відтак не спростовує даних укладеного договору купівлі-продажу щодо вказаної у ньому фактичної ціни продажу.

Отже, позивач мав можливість продати залишки транспортного засобу за ринковою ціною, яку визначив експерт, однак погодився на продаж за ціною 49000 грн. Проте це не впливає на визначення розміру відшкодування матеріального збитку, на яке має право позивач від винуватця ДТП, яку слід обраховувати як різницю у вартості транспортного засобу в непошкодженому стані до ДТП (яка визначена експертом в сумі 467 680,00 грн) і в пошкодженому стані станом на момент після ДТП (яка визначена експертом в сумі 210341,47 грн), за вирахуванням суми відшкодування, яке виплатило МТСБУ (130000 грн). Відтак розмір відшкодування за пошкодження транспортного засобу позивача, який слід стягнути з відповідача становить 127338,53 грн (467 680,00 грн - 210341,47 грн - 130000 грн = 127338,53 грн).

Згідно з приписами пункту 30.2 статті 30 Закону № 1961-IV на користь позивача з відповідача підлягають також стягненню витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП у сумі 4 380 грн, оскільки такі витрати включаються у поняття шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого.

Доказів щодо відшкодування вказаних витрат позивачу Моторним (транспортним) страховим бюро України матеріали справи не містять.

Стосовно моральної шкоди суд зазначає таке.

Згідно із частиною першою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до частини 3 статті 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідач визнав факт завдання позивачу моральної шкоди, однак не погодився з визначеним позивачем розміром відшкодування, вважаючи такий розмір недоведеним, мотивуючи тим, що вина відповідача у ДТП була від початку спірним питанням, в житті позивача нічого не змінилося, оскільки він взяв в оренду інший автомобіль і не був позбавлений можливості ним користуватися.

Оскільки належний позивачу автомобіль, який він використовував у підприємницькій діяльності для отримання доходу, зазнав значних пошкоджень саме з вини відповідача і його ремонт був економічно необґрунтованим, внаслідок чого позивач був змушений докласти додаткових зусиль для організації свого життя, зокрема, був змушений шукати інший автомобіль для оренди, був змушений шукати покупця для продажу залишків автомобіля, після ДТП відповідач не вчинив жодних дій для відшкодування завданої ним шкоди в добровільному порядку, крім того, відповідач ухилявся від явки в судові засідання із розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що зазначено у постанові суду від 11.06.2020 у справі №125/709/20, відтак душевні страждання позивача тривали значний час, на підставі викладеного позивач має право на відшкодування завданої моральної шкоди. Вказані обставини відповідачем не спростовані.

Суд вважає, що виходячи з вимог розумності і справедливості, враховуючи глибину страждань позивача, з відповідача на користь позивача слід стягнути 20000 гривень як відшкодування завданої моральної шкоди. Менший розмір відшкодування буде явно непропорційним завданим позивачу моральним стражданням.

Таким чином, позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП підлягає задоволенню частково і з відповідача на користь позивач слід стягнути 127 338 гривень 53 копійки як відшкодування майнової шкоди за пошкодження автомобіля, 4 380 гривень витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, а всього 131718 гривень 53 копійки майнової шкоди, а також стягнути з відповідача на користь позивача 20 000 гривень як відшкодування моральної шкоди.

5. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до частини 2-3 статті 256 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

У зв`язку з тим, що справа розглядалася судами неодноразово для вирішення питання розподілу судових витрат слід призначити окреме судове засідання.

Керуючись статтями 246, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 127 338 (сто двадцять сім тисяч триста тридцять вісім) гривень 53 копійки як відшкодування майнової шкоди за пошкодження автомобіля, 4 380 (чотири тисячі триста вісімдесят) гривень витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, а всього 131718 (сто тридцять одна тисяча сімсот вісімнадцять) гривень 53 копійки майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 000 (двадцять тисяч) гривень як відшкодування моральної шкоди.

Призначити судове засідання для вирішення питання розподілу судових витрат на 11.06.2024 на 10:00 год.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 31.05.2024.

Учасники справи:

ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Юлія САЛДАН