КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 753/20592/23

номер провадження 22-ц/824/9149/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у власних інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4

на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 січня 2024 року /суддя Заставенко М.О./

у справі за позовом ОСОБА_1 у власних інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 до Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування реєстраційної дії, зобов`язання поновити запис про місце реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб апарату Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в якому просила визнати неправомірним та скасувати рішення Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб апарату Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 27.10.2022 про зняття ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_4 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб апарату Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації внести до реєстру територіальної громади відомості про скасування рішення про зняття з реєстрації місця проживання, сформувати і внести відповідні дані для передачі до відомчої інформації системи ДМС та вчинити всі інші необхідні дії для поновлення записів про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 29 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 126-131/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати, задовольнити позовні вимоги. На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що станом на дату проведення реєстраційної дії зняття із зареєстрованого місця проживання (27.10.2022) житло перебувало у спільній сумісній власності її батьків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . При цьому, Верховний суд неодноразово, зокрема і у постанові від 09.07.2021 року у справі № 161/8116/19 зазначав, що «якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя». Судом першої інстанції в оскарженому рішенні ці твердження позивача не взято до уваги, належним чином не з`ясовано всі обставини, та в порушення всіх вищезазначених норм законодавства безпідставно зазначено єдиним власником житла ОСОБА_6 . Відповідачем допущено зняття із зареєстрованого місця проживання позивача та її малолітньої доньки за заявою одного із співвласників житла - ОСОБА_6 , однак без згоди іншого співвласника - ОСОБА_5 . Також вказувала, що ч. 6 ст. 18 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та пункту 51 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ від 7 лютого 2022 р. № 265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад", подання заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) дитини віком до 14 років здійснюється одним із батьків або інших законних представників такої особи за згодою іншого з батьків чи законних представників. Неправомірним є і висновок суду першої інстанції щодо предмету та суті спору, оскільки оскаржується саме процедура зняття з реєстрації, а отже, вимоги відповідача визначено правильно.

Представник Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації Виродова Ю.М. звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її вимог. Вказувала, що у відповідності до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації такого права. Згідно відомостей, що містяться в інформаційній системі «Реєстр територіальної громади міста Києва», зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з адреси : АДРЕСА_1 , здійснено 27 жовтня 2022 р. на підставі заяви власника житла ОСОБА_6 (станом на 27.10.2022 р. одноосібного), згідно з пунктом 2 частини першої статті 18 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні». Оскаржувана реєстраційна дія була вчинена 27.10.2022 р., а право власності на частину квартири за адресою АДРЕСА_1 , на підставі рішення суду по справі № 753/8911/21, ОСОБА_5 набула лише 29.11.2022 р.(дата набрання рішення законної сили).

Треті особи в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню з частковим задоволенням позовних вимог, на підставі наступного.

Судом встановлено, що на підставі ордера на жиле приміщення № 2168 від 09.03.1991 р. батьку позивачки ОСОБА_6 на сім`ю із трьох осіб у складі його, дружини ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_7 було надано двох кімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Усі зазначені в ордері особи зареєстрували своє місце проживання за вказаною адресою.

На підставі свідоцтва про право власності від 08.05.2001 р. ОСОБА_6 набув квартиру у власність та зареєстрував своє право власності у встановленому законом порядку.

21.06.2011 р. у вказаній квартирі була зареєстрована донька позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.12.2021 р. у справі № 753/8911/21, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 29.11.2022 р. право власності на 1/2 частину вказаної квартири було визнано за матір`ю - ОСОБА_5

27.10.2022 р. Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація на підставі заяви ОСОБА_6 зняла позивачку та її доньку з реєстрації місця проживання за адресою спірного житла.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався нормами частини першою статті 317 ЦК України про те, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Сервітутне право членів сім`ї власника житла на користування житлом врегульоване нормами статті 405 ЦК України та статті 156 ЖК України, за змістом яких члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство (стаття 64 ЖК України), мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлові відносини тісно пов`язані з правом особи на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, порядок реалізації яких визначає Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання місце проживання» (далі також - Закон № 1382-IV).

За змістом положень цього Закону місцем проживання особи є житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає.

Відповідно до статті 7 Закону № 1382-IV (у редакції, що була чинною до 01.12.2021) зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

З 01.12.2021 р. набув чинності Закон України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-IX від 05.11.2021 р. (далі також - Закон № 1871-IX), який регулює відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлює порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг.

Частина перша статті 18 Закону № 1871-IX визначає, що зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них (пункт 2).

Частиною тринадцятою цієї норми передбачено, що орган реєстрації приймає рішення про відмову у знятті із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, якщо: особа подала не в повному обсязі передбачені цим Законом документи (відомості) або документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, є недійсним; відомості реєстру територіальної громади не відповідають відомостям у поданих особою документах або відомостях; за зняттям із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) звернулася дитина віком до 14 років або особа, не уповноважена на подання документів.

Відповідно до положень Закону № 1871-IX постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 р. № 265 було затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування).

Цей Порядок визначає механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів.

Згідно з пунктами 50, 61 Порядку реєстраційна дія по зняттю повнолітньої особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за формою згідно з додатком 6. У разі звернення до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) разом із заявою власника житла про зняття особи (осіб) із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) власник житла подає: 1) документ, що посвідчує особу (у разі особистого звернення); 2) документ, що підтверджує право власності на житло, в якому задекларовано/зареєстровано місце проживання (перебування) особи (осіб), що знімається.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновків, що зняття позивачки та її дитини із зареєстрованого місця проживання було здійснене органом реєстрації за наслідком подання власником спірного житла ОСОБА_6 усіх необхідних для цього документів, оскільки станом на момент вчинення реєстраційної дії 27.10.2022 р. відповідно до відомостей Державного реєстру нерухомого майна власником квартири був зазначений лише ОСОБА_6 . Третя особа ОСОБА_5 право власності на частку квартири набула лише 29.11.2022 р.

Окремо, суд першої інстанції вказував, що вимоги позову про скасування реєстраційної дії та зобов`язання поновити запис про реєстрацію місця проживання фактично зводяться до визнання за позивачкою та її дитиною права користування спірним житлом, саме у ОСОБА_6 існує безпосередній зв`язок з предметом позову, тому що саме за його заявою було знято позивача з реєстрації, проте до участі у справі у статусі відповідача його не залучено.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так, в ході розгляду справи в суді було встановлено, і в матеріалах справи містяться відповідні документи, надані відповідачем, що згідно із заявою від 27.10.2022 р. про зняття із реєстрації з місця проживання, поданою ОСОБА_6 , заявник просив зняти з реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Копію цієї заяви ОСОБА_6 було долучено до матеріалів справи № 753/20592/23 як підставу для зняття позивача з реєстрації. /а.с. 75-76/

Натомість, позивачка ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспортні дані містяться в матеріалах справи а.с. 12-15).

Водночас, що також встановлено апеляційний судом, у відзиві на апеляційну скаргу Дарницька РДА зазначила, що ОСОБА_6 звертався до адміністрації двічі. А саме, також ним 04.10.2022 р. подавалася заява про зняття з реєстрації ОСОБА_1 (ім`я позивача « ОСОБА_8 »). У зв`язку з цим органом реєстрації було прийнято рішення про відмову на підставі того, що відомості реєстру територіальної громади не відповідають відомостям у поданих особою документах.

Отже, відповідач у зв`язку з неправильним зазначенням імені позивача вперше, відмовив у знятті особи з реєстрації, натомість, вдруге, не вважав зазначення неправильного року народження позивача підставою для відмови у задоволенні такої заяви (тобто, відомості реєстру територіальної громади у даному випадку також не відповідали відомостям у поданих особою документах).

Доводи Дарницької РДА, яка є суб`єктом владних повноважень і повинна діяти правомірно і послідовно, про те, що неправильне зазначення року народження ОСОБА_9 є технічною помилкою, допущеною при подачі заяви власником житлового приміщення, апеляційний суд відхиляє як неспроможні та такі, що не відповідають ані передбачуваності, ані вимогам законодавства.

Частина перша статті 18 Закону № 1871-IX визначає, що зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них (пункт 2).

Частиною тринадцятою цієї норми передбачено, що орган реєстрації приймає рішення про відмову у знятті із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, якщо відомості реєстру територіальної громади не відповідають відомостям у поданих особою документах або відомостях.

Отже, судом першої інстанції не у повному обсязі досліджено обставини справи, а Дарницькою РДА під час зняття ОСОБА_9 та її малолітньої доньки із зареєстрованого місця проживання допущені порушення.

Також апеляційний суд наголошує на тому, що як вбачається з рішення, суд першої інстанції розглянув спір по суті, але при цьому й відмовив у задоволенні позову у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача.

Однак, як викладено в постанові Верховного Суду від 25 липня 2023 року у справі № 522/12835/19, «передусім суд має з 'ясувати коло учасників справи, і якщо склад учасників є неналежним, то суд відмовляє в позові саме з цієї підстави, не розглядаючи спір по суті».

Отже, вказуючи на неналежність відповідача, суд першої інстанції мав би дійти висновків про відмову саме з цих підстав.

Апеляційний суд з цього приводу вказує на те, що позивачем не оспорюються в даному випадку право користування, яке вона має як вселена на законній підставі, оспорюються лише реєстраційній дії, отже, позов заявлено до належного відповідача.

Водночас, апеляційний суд вказує на те, що саме рішення суду про визнання протиправним та скасування рішення про зняття з реєстрації є підставою для внесення змін у реєстраційні дані, а тому, вимога про зобов`язання Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб апарату Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації внести до реєстру територіальної громади відомості про скасування рішення про зняття з реєстрації місця проживання, сформувати і внести відповідні дані для передачі до відомчої інформації системи ДМС та вчинити всі інші необхідні дії для поновлення записів про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , є передчасною.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати, за розгляд справи в суді першої інстанції повинен був бути сплачений судовий збір за дві вимоги немайнового характеру по 1073,60 грн за кожну в сумі 2147, 20 грн, натомість сплачено 1073, 60 грн, отже, оскільки позов задоволено частково, з Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації підлягає стягненню 1073,60 грн на користь держави, а сплачені позивачем 1073, 60 грн покладаються на позивача. В суді апеляційної інстанції сплачено вірно судовий збір в розмірі 3220, 80 грн, з яких, оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, 1610, 40 грн підлягають стягненню на користь апелянта з відповідача.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 у власних інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 січня 2024 року - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 січня 2024 року - скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб апарату Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 27.10.2022 про зняття ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_4 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В інших вимогах позову відмовити.

Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації 1073,60 грн на користь держави.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 1610, 40 грн.

Дані сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація, Код , адреса місцезнаходження: індекс 02068, Україна, м. Київ, вул. О. Кошиця, 1;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог (на стороні позивача): ОСОБА_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог (на стороні відповідача) ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: