СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9713/24

пр. № 2/759/3693/24

19 червня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Кривонос Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Трубінська Олександра Олександрівна про встановлення факту проживання без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

І. Позиція сторін у справі

у травні 2024 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд: встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з липня 2009 з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом; змінити черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та надати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право на спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , у першій черзі; та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач та ОСОБА_4 (спадкодавиця) спільно проживали однією сім`єю з липня 2004 р. у АДРЕСА_1 та були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_2 , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, але не перебували у зареєстрованому шлюбі. Позивач матеріально забезпечував ОСОБА_5 , вкладаючи кошти у капітальний та поточний ремонти, перебудову будинку у АДРЕСА_1 , купував меблі, побутову техніку, необхідні речі для спільного використання, харчування, мав єдиний бюджет, купував особисті речі для ОСОБА_3 , тощо, надавав іншу допомогу (опіку) спадкодавцеві, купував ліки, відвозив у медичні заклади, доглядав, оскільки ОСОБА_4 через тяжку онкологічну хворобу перебувала певний час у безпорадному стані і неспроможна була самостійно забезпечувати свої потреби. 03.11.2023 ОСОБА_4 після тривалої тяжкої хвороби померла, після чого відкрилася спадщина. Відповідач по справі є дочкою померлої ОСОБА_6 , однак за життя відносини між ними були складними, разом вони не проживали, ОСОБА_7 майже не цікавилась станом здоров`я ОСОБА_6 , допомоги не надавала, разом з нею не проживала та не опікувалась, погрожувала спадкодавиці вибивством та застосуванням насильства, з приводу чого спадкодавиця зверталась до поліції. Спадкова справа була відкрита за заявою відповідача, нотаріусом не повідомлено позивача про нявність заповіту у зазначеній спадковій справі, тому ним обрано спосіб захисту свого права, як зміна черговості одержання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом.

06.06.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначив, що фактичні правовідносини позивача та ОСОБА_3 були не більше ніж дружні та ділові, оскільки ОСОБА_4 займалася рієлторськими послугами, в тому числі допомагала позивачу у купівлі-продажі його нерухомості, позивач винаймав квартиру у ОСОБА_3 . Крім того, надані позивачем докази містять суперечливі відомості щодо місця постійного проживання позивача у період з 2004 р. по 2023 р., оскільки, жоден доказ не посвідчує факту його проживання за будь-якою адресою в період з липня 2004 р. по 2006 р., не посвідчує проживання позивача та ОСОБА_3 за однією адресою з липня 2004 р. по 2023 р. Також, позивач у договорі купівлі-продажу від 2015 р. та 2019 р., підписуючи угоди власним підписом посвідчив покупцю, що він не перебуває у шлюбі та фактичних шлюбних відносинах, про що договори містять відповідні застереження. Крім того, до позовної заяви не надано доказів, з яких можна припустити присутність ведення позивачем та ОСОБА_3 спільного побуту, спільного бюджету, наявність сталих відносин що притаманні чоловікові та дружині. Також, відповідно до договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 20.10.2021, 06.10.2021, 24.10.2018, 24.07.2008 ОСОБА_4 гарантувала, що на момент укладення договору вона не перебуває у шлюбі чи у фактичних шлюбних відносинах, а також згідно договору дарування часток квартири від 30.12.2021 вбачається, що ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діяла відповідач, здійснила відчуження частки квартири, а тому сам факт укладення такого договору відповідачем в інтересах ОСОБА_3 спростовує твердження позивача - що ОСОБА_4 мала з відповідачкою неприязні, ворожі стосунки та не підтримувала спілкування. У свою чергу, відповідач постійно доглядала за матір`ю, підтримувала зв`язок, у час її хвороби постійно допомагала матері та відвідувала її, оплачувала лікування та ліки. Крім того, відсутні підстави для застосування ч. 2 ст. 1259 ЦК України до спірних правовідносин за вимогою будь кого з потенційних спадкоємців, так як ОСОБА_4 не перебувала у безпорадному стані тривалий час, не мала потреби у матеріальному забезпеченні та безпосередній опіці, самостійно себе забезпечувала в повному обсязі, мала постійну підтримку та допомогу зі сторони своєї родини, тобто дочки (а.с. 88-100).

12.06.2024 представником позивача до суду подано відповідь на відзив, де зазначила, що позивач ніколи не винаймав житло у спадкодавця та не підтверджується жодним договором найму чи оренди. Позивач постійно проживав разом із ОСОБА_3 у с. Стоянка в одному будинку, вів з нею спільне господарство, побут, вкладав власні кошти на утримання та ремонт будинку, в якому вони приживали разом до її смерті. Різні адреси реєстрації позивача у період часу з 2004 р. не спростовують факту його проживання з ОСОБА_3 , як чоловіка та жінки та ведення спільного господарства. Позивач повторно зазначає, що опікував ОСОБА_5 до її смерті, жив з нею. Коли спадкодавець була вже у безпорадному стані, повністю доглядав за нею, слідкував за прийняттям ліків і знеболюваного, прибирав і годував (а.с.142-146).

19.06.2024 до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що позивач та його представник по суті не зміг спростувати наведені відповідачем фактичні дані (а.с. 164-168).

ІІ. Процесуальні дії і рішення суду

відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 13.05.2024 визначено суддю ОСОБА_8 (а.с. 77-78).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 16.05.2024 відкрито загальне позовне провадження та розпочато підготовче засідання (а.с. 80-81).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2024 підготовче провадження по справі закрито. Призначено справу до судового розгляду (а.с. 175).

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, 18.05.2024 представник позивача подав до суду клопотання про відкладення судового засідання, у зв?язку з її зайнятістю у розгляді іншої справи (а.с. 156-163).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Враховуючи, що позивач та його представник були своєчасно повідомлені про розгляд справи, мали вдосталь часу для забезпечення їх участі у судовому засіданні Святошинського районного суду м. Києва, у разі такої потреби, а також ту обставину, що вони реалізували своє право на участь у вирішенні справи шляхом подання позовної заяви з викладеними доводами. Суд, керуючись положеннями ст. 223 ЦПК України, приходить до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності за наявними матеріалами справи.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ІІІ. Фактичні обставини справи

судом встановлено, що ОСОБА_1 28.02.2024 подано заяву до ПН КМНО ОСОБА_9 про прийняття спадщини, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 (а.с. 49).

Як вбачається з матеріалів справи, 06.05.2024 ОСОБА_1 звернувся із заявою до ПН КМНО ОСОБА_9 про видачу свідоцтва про право на спадщину, який прийняв спадщину у спадковій справі №42/2023 від 06.11.2023 (а.с. 44).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.05.2024 виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трубінською О.О. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з відсутністю встановлення факту родинних та інших відносин із спадкодавцем (а.с. 42-43).

Згідно Довідки з місця проживання сім`ї та реєстрації №727 від 15.10.2010 виданій ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 проживає один ОСОБА_1 фізична особа з 2010 р., власником є ОСОБА_4 , яка є не зареєстрована за цією адресою (а.с. 52).

Віповідно до Довідок №1035 та №1034 від 25.11.2011 виданих ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , власником будинку є ОСОБА_4 , особовий рахунок відкритий на ОСОБА_5 , зареєстрований ОСОБА_1 з 26.10.2010, родинні відносини з власником особового рахунку - чоловік (а.с. 53, 55).

Як вбачається з Довідки №1120 від 04.12.2007 виданій ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , власником будинку, зареєстрований та особовий рахунок відкритий на ОСОБА_1 з 07.02.2006 (а.с. 56).

Згідно Довідок №284 від 30.01.2008 та №1008 від 02.04.2008, виданих ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_5 , власником будинку є ОСОБА_4 , яка є не зареєстрованою за цією адресою, особовий рахунок відкритий на ОСОБА_5 , зареєстрований ОСОБА_1 з 07.02.2006, родинні відносини з власником особового рахунку - родич (а.с. 52, 57).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 19.08.2019, посвідченого ПН КМНО ОСОБА_11 та зареєстрованого в реєстрі за №1549, ОСОБА_1 передав у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , яка належала йому на праві власності для ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с. 59-60).

15.05.2009 відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого ПН КМНО ОСОБА_14 та зареєстрованого в реєстрі за №1055, ОСОБА_1 передав у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_7 , яка належала йому на праві власності для ОСОБА_15 (а.с. 61-62).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 08.12.2007, посвідченого ПН КМНО ОСОБА_16 , ОСОБА_17 продала домоволодіння та землю за адресою: АДРЕСА_8 , з надвірними будівлями та спорудами, що складаються з житлового будинку, гаража, свердловини, огорожі, басейну та земельної ділянки розташованої для обслуговування даного будинку, загальною площею 0,0801 га, що належали їй на праві власності для ОСОБА_18 (а.с. 63-64).

Як вбачається з договору дарування 63/100 частин житлового будинку від 04.12.2007 ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_10 безоплатно 63/100 частини житлового будинку АДРЕСА_9 (а.с. 65).

Відповідно до заповіту від 13.05.2003 серії ВАК №107090 ОСОБА_17 на випадок своєї смерті заповіла синові ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0801 га і житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_8 , а також земельну ділянку площею 0,1205 га і житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 68).

Згідно довіреності від 14.04.2006, посвідченої нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Ященко П.В. та зареєстрованої в реєстрі за №4916 ОСОБА_17 видала довіреність ОСОБА_1 на здійснення продажу належних їй житлового буднку та земельну ділянку площею 0,0801 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 , за ціною та на умовах на його розсуд (а.с. 69).

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.10.2018, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Власовою Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №434, ОСОБА_4 прийняла (купила) у власність земельну ділянку, яка розташована АДРЕСА_9 (а.с. 114-116).

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.10.2021, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Власовою Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №312, ОСОБА_4 прийняла (купила) у власність земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_10 (а.с. 116-117).

20.10.2021 відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Власовою Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №320, ОСОБА_4 прийняла (купила) у власність земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_8 (а.с. 118-120).

Як вбачається з договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.09.2023, посвідченого ПН КМНО ОСОБА_19 та зареєстрованого в реєстрі за №1267, ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_20 земельну ділянку, яка розташована АДРЕСА_9 (а.с. 122).

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду

відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно зі ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

При застосуванні ст. 74 Сімейного кодексу України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

За приписами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Таким чином, предметом доказування у спорі про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є такі обставини, що мають матеріально-правове значення: чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.

Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Аналогічні висновки, висловлені Верховним Судом в постанові від 18.07.2018 у справі № 544/1274/16-ц та в постанові від 12.02.2020 у справі № 207/3371/17.

У Віснику Верховного Суду України № 8 (144) за 2012 р. викладені правові позиції Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, де зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання (не менше п`яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом).

Також Верховний Суд України зазначив, що доводити такий факт слід документами та доказами того, що між заявником та іншої особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні відносини - свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного з «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд зауважує, що на підтвердження факту спільного проживання позивачем надано: заяву про прийняття спадщини від 28.02.2024; заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину від 06.05.2024; постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.05.2024; довідку з місця проживання сім`ї та реєстрації №727 від 15.10.2010; довідки №1035 та №1034 від 25.11.2011; довідку №1120 від 04.12.2007; довідки №284 від 30.01.2008 та №1008 від 02.04.2008; договори купівлі-продажу від 19.08.2019, 15.05.2009, 08.12.2007; договір дарування 63/100 частин житлового будинку від 04.12.2007; заповіт від 13.05.2003 серії ВАК №107090 ОСОБА_17 на ОСОБА_1 ; довіреності від 14.04.2006 ОСОБА_17 на ОСОБА_1 , з яких не вбачається, що позивач з померлою проживали разом та не доводить факт спільного проживання.

Крім того, позивач просить суд встановити факт проживання однією сім`єю з липня 2009 р., однак докази надає до липня 2009 р., а саме довідку №1120 від 04.12.2007; довідки №284 від 30.01.2008 та №1008 від 02.04.2008; договори купівлі-продажу від 15.05.2009 та 08.12.2007, а тому, суд не приймає зазначені докази, оскільки вони виходять за межі позовних вимог

На спростування доводів позовної заяви відповідачем договори купівлі-продажу від 24.10.2018, 06.10.2021, 20.10.2021, 05.09.2023, де у кожному договорі зазначено, що ОСОБА_4 не перебуває у шлюбних чи у фактичних шлюбних відносинах. А саме п. 3.4 Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.10.2018; п. 3.4 Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.10.2021; п. 3.4 Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.10.2021; п. 8 Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.09.2023 (а.с. 114-122).

А тому, суд критично ставиться щодо сімейних відносин між позивачем з померлою, оскільки не доведено, що він з померлою постійно спільно проживали, мали спільний бюджет, харчування, спільні витрати на купівлю майна спільного користування та брали участь в утриманні житла, ремонті.

Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази не підтверджують факт проживання позивача з померлою однією сім`єю без реєстрації шлюбу без реєстрації шлюбу, внаслідок чого позивачем не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позовні вимоги про зміну черговості одержання права на спадкування є похідними від позовних вимог про встановлення факту проживання без реєстрації шлюбу, а тому також не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, беручи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи та правовідносини, що їх регулюють, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог.

V. Розподіл судових витрат

відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а в задоволенні позову відмовлено, відшкодування судових витрат не здійснюється.

Представником відповідача у відзиві від 06.06.2024 зазначено, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу, які відповідач попередньо оцінює у розмірі 75000 грн 00 коп., однак, остаточний розмір понесених відповідачем витрат на професійну правову допомогу буде розрахований після завершення провадження у справі, докази, що підтверджують розмір витрат, які відповідач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, зокрема рахунки, акти наданих послуг, будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Суд відмовляє відповідачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, оскільки пропущений п`ятиденний строк відповідно до ч. 8 ст. 141 та ст. 270 ЦПК України, для подачі зазначених документів.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.41 Конституції України, ст.ст. 3, 21, 36, 60 63, 67, 70, 74 СК України, ст.ст. 15, 16, 368 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 89, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Трубінська Олександра Олександрівна про встановлення факту проживання без реєстрації шлюбу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 25.06.2024.