м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді Марциновської І.В.,
за участю секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 20.09.2008 між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач вказала, що спільне життя сторін не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. З 2016 року сторони не проживають разом, спільне господарство та спільний бюджет не ведуть. Станом на даний час сім`я існує лише формально. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження сім`ї суперечить її інтересам та є недоцільним. Проти примирення позивач заперечує.
За таких підстав позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 20.09.2008 Ступківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України, про що складений актовий запис № 3.
25.09.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 22.10.2024, наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи.
22.10.2024 судове засідання відкладене на 14.11.2024 у зв`язку з неявкою відповідача.
У судове засідання 14.11.2024 позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Каневська М.О., належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, не з`явились. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її та позивача участі, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
У судове засідання 14.11.2024 відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, повторно не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд прийшов до переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд установив, що 20.09.2008 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб, про що Ступківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України складений актовий запис № 3. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_6 . Указане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6).
У даному шлюбі народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Такі обставини підтверджуються повторними свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 (а.с. 13, 15).
Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу.
Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Так, як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу позивач послалася на те, що спільне життя сторін не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. З 2016 року сторони не проживають разом, спільне господарство та спільний бюджет не ведуть. Станом на даний час сім`я існує лише формально. Проти примирення позивач заперечує.
Відповідач докази на спростування указаних обставин суду не надав.
Відтак, ураховуючи фактичні взаємини сторін як подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя сторін, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх неповнолітніх дітей.
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 150067743 від 18.09.2024 (а.с. 5). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
Так, у позовній заяві позивач вказала, що розмір понесених нею витрат на правничу допомогу становить 3500 грн.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Разом з тим позивач не подала до суду докази на підтвердження розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Так само позивач не подала заяву про намір подати такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
При цьому суд звертає увагу, що позивач не була позбавлена можливості заявити про намір подати докази на підтвердження розміру витрат, які позивач сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаючи письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Однак у цій заяві таку вимогу позивач не зазначила.
З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що заяву позивача про стягнення судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3500 грн слід залишити без розгляду.
Керуючись ст. 4, 76-81, 89, 133, 141, 246, 247 ч. 2, 223, 259, 263-265, 280, 282-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 20.09.2008 Ступківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України, про що складений актовий запис № 3.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заяву ОСОБА_1 про розподіл понесених позивачем судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень залишити без розгляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Представник позивача: адвокат Каневська Майя Олександрівна; місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .
СуддяІ. В. Марциновська