Справа № 932/5098/24
Провадження № 2зз/932/24/24
У Х В А Л А

21 червня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі головуючого судді Цитульського В.І., з участю секретаря судового засідання Дубовик К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 про скасування ухвали про забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 25.05.2006,-

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2024 року від представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, яке обґрунтоване тим, що в рамках цивільної справи 2-2276/06 були вжиті заходи забезпечення позову: накладений на майно заявниць, зокрема квартиру АДРЕСА_1 . Проте заявник ОСОБА_2 не має жодного відношення до цивільної справи, а отже вважає, що такий арешт підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Натомість, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах яких звернулася ОСОБА_3 із заявою про скасування забезпечення позову, не були і не є учасниками даної цивільної справи.

Тобто, дане звернення із заявою про скасування забезпечення позову прямо суперечить нормі частини першої статті 158 ЦПК України, оскільки наведена норма цивільного процесуального закону не надає заявникам права на звернення до суду в порядку статті 158 ЦПК України.

Крім того, з довідки наданої архіваріусом Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська встановлено, що цивільну справу 2-2273/2006 було знищено у зв`язку із закінченням терміну її зберігання, тому надано лише належним чином засвідчену копію рішення суду.

З такого рішення випливає, що відповідачем у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В той час як одна із заявниць ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що на квартиру, що належить заявникам був накладений арешт ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2006, додаткові дані: арешт :157/2006.

Таким чином, з наданих документів неможливо встановити, що в рамках цивільної справи 2-2276/06 був накладений арешт на квартиру заявників.

Враховуючи, що заявники не є учасниками справи, суд приходить до висновку, що вони не мають права на звернення до суду в порядку статті 158 ЦПК України.

Водночас, заявнику слід роз`яснити положення частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За таких обставин, в задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158, 257 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 про скасування ухвали про забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 25.05.2006 відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення . Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений та проголошений 21 червня 2024 року.

Суддя В.І. Цитульський