Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/963/24
Провадження № 2/499/489/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 листопада 2024 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Погорєлова І. В., секретаря Дібрової О. І., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до органу опіки та піклування Великобуялицької сільської ради Березівського району Одеської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Іванівський відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Іванівського районного суду Одеської області з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, - батьком ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Петрівка, Іванівського району, Одеської області, Україна. Виключити з актового запису за №30, вчиненого 28 липня 2009 року виконкомом Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області, про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , - відомості про батька ОСОБА_3 , записавши в графі «Батько» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України; прізвище дитини « ОСОБА_2 » змінити на « ОСОБА_4 ».

Позов обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 , з жовтня 2007 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5 , проживали за адресою: АДРЕСА_2 , вели спільне господарство, але шлюб не реєструвався. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_6 . При реєстрації народження дитини запис про батька був зроблений зі слів матері. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла. Відповідно висновку експерта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з ймовірністю 99,98 %, таким чином, батьківство практично доведене.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача органу опіки та піклування Великобуялицької сільської ради Березівського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги визнав, просив розглядати справу без їх участі, проти позовних вимог не заперечували.

Представник третьої особи: Іванівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області в судове засідання не з`явився, надали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( п. 1 ч. 3ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що відповідач визнав позов та таке визнання позову не суперечить закону, не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , в графі «Батько» якого записаний ОСОБА_3 , а в графі «Мати» ОСОБА_5 .

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України №2 від 11 жовтня 2024 року, відомості про батька дитини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Відповідно до висновку експерта №354 від 17.07.2024 р. судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з ймовірністю 99,98 %.

За характеристикою на ОСОБА_2 , підписаною директором ОСОБА_7 та класним керівником Валентиною Славовою, скріпленою мокрою печаткою Великобуялицького ліцею Великобуялицької сільської ради Березівського району Одеської області, дівчина навчалась у Великобуялицькому ліцеї з сьомогу класу та за цей час проявила себе як дисциплінована учениця, яка має досягнення достатнього й середнього рівнів, неодноразово брала участь в олімпіадах з базових дисциплін, різноманітних навчальних конкурсах, старанна, працьовита, врівноважена, доброзичлива, тактовна, ввічлива, чемна, користується повагою серед вчителів та однокласників; батько дівчини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , приділяв належну увагу вихованню дитини.

При прийняті рішення суд виходить з такого

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти Росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

До такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 08 березня 2023 року, справі № 205/5698/21, провадження № 61-564св23.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України.

Враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, та доведені висновком експертизи, суд прийшов до висновку, що позов про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини щодо батька підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 142, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до органу опіки та піклування Великобуялицької сільської ради Березівського району Одеської області (вул. Преображенська, буд. 118, с. Великий Буялик Березівського району Одеської області; ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Іванівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області (вул. Центральна, буд.91, с-ще Іванівка Березівського району Одеської області; ) про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, батьком ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Петрівка Іванівського району Одеської області, Україна.

Виключити з актового запису за №30, вчиненого 28 липня 2009 року виконкомом Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області, про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , відомості про батька ОСОБА_3 , записавши в графі «Батько»: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України. Прізвище дитини « ОСОБА_2 » змінити на « ОСОБА_4 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяІгор ПОГОРЄЛОВ