Справа № 950/1534/24
Провадження № 2/950/494/24
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2024 року м. Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Косолапа В.М.,
за участю секретаря судового засіданні Ткаченко Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку строщеного позовного провадження, у приміщенні суду в м. Лебедин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Ворожба-Агро» про розірвання договору оренди землі,
10.01.2021 між ОСОБА_1 та ФГ «Ворожба-Агро» було укладено договір оренди землі, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування вищевказану земельну ділянку.
Пунктом 22 договору передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а пунктом 25 закріплено обов`язок орендаря щодо своєчасного внесення орендної плати. Пунктом 30 договору передбачена підстава припинення дії договору шляхом його розірвання, в тому числі за рішенням суду внаслідок невиконання однією із сторін обов`язків, передбачених договором.
Відповідач не виконав обов`язку щодо своєчасного внесення орендної плати, зокрема за 2022 та 2023 роки, що є систематичним невиконанням умов договору.
Представник позивача зазначає, що, з урахуванням практики Верховного Суду, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору.
Таким чином представник позивача просить розірвати договір оренди землі, оскільки відповідач не виплатив орендну плату за 2022 та 2023 роки.
Ухвалою від 22.05.2024 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою його місцезнаходження, в тому числі засобами системи «Електронний суд», про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.
За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення.
Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріли справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
10.01.2021 між ОСОБА_1 (орендодавець) та ФГ «Ворожба-Агро» укладено договір оренди землі.
Відповідно до п. 7 договору, оренда плата вноситься за вибором орендодавця: або у безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця та складає 6263,29 грн. на рік, що складає 12 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки; або в натуральній формі.
Орендна плата вноситься до 1 грудня кожного року (пункт 9) (а.с. 8-11, 25-27).
Право оренди за даним договором зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.01.2021 (а.с. 12).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. ст. 627, 629 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. ч. 1, 9 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються спеціальним законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», о ренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до ст. 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Як встановлено судом, сторонами договору погоджено істотні умови такого договору: строк його дії, розмір орендної плати, виходячи із розміру нормативної грошової оцінки тощо.
Звернувшись до суду представник позивача указує на те, що орендна плата за 2022 та 2023 роки не була сплачена відповідачем відповідно до умов укладеного договору.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У даному випадку ФГ «Ворожба-Агро» не надало жодного доказу на підтвердження виконання обов`язку в частині виплати позивачу орендної плати за вищевказаний період.
Як уже зазначено судом вище, доказів сплати на користь ОСОБА_1 орендної плати за 2022 та 2023 роки на суму 6263,29 грн. (за кожен рік), ФГ «Ворожба-Агро» надано не було, доводи позивача в цій частині не спростовано.
Відповідно до п. 22 договору, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. У свою чергу п. 25 договору передбачає обов`язок орендаря своєчасно вносити орендну плату.
Також, пункт 30 договору передбачає, що його дія припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.
Основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання ним орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт.
Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Пункт «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України передбачає, що систематична несплата земельного податку або орендної плати є підставою припинення права користування земельною ділянкою.
За ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Орендна плата, її розмір, строки виплати є істотною умовою договору. Не отримуючи орендну плату, позивач позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору отримувати в належному розмірі плату за користування орендарем належною йому земельною ділянкою.
Таким чином, суд вважає, що систематична несплата відповідачем орендної плати (за два роки поспіль) є підставою для розірвання спірного договору.
Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 31.07.2020 у справі № 479/1073/18-ц.
На підставі ст. 141 ЦПК України на користь позивача з ФГ «Ворожба-Агро» необхідно стягнути 1211,20 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до фермерського господарства «Ворожба-Агро» про розірвання договору оренди землі задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Лебединським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.07.2024.

Суддя Вадим КОСОЛАП