Справа № 301/1480/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2024 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Матіко З.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

22 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності.

Посилається на те, що 25.01.2001 року між позивачем та ОСОБА_4 було досягнуто домовленість про придбання у власність позивачем ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 0,78 га, отриманої гр. ОСОБА_4 взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0098014 і яка в подальшому була виділена в натурі на території Білківської сільської ради, контур № НОМЕР_1 , на підставі рішення Білківської сільської ради від 05 травня 2000 року і яка була йому передана в приватну власність на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 002338 року .

Вони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та уклали в простій письмовій формі правочин. Згідно досягнутої домовленості ОСОБА_1 зобов`язався виплатити готівкою ОСОБА_4 гроші в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, а останній, в свою чергу, з моменту виконання взятих позивачем на себе зобов`язань, передати йому у власність вищевказану земельну ділянку.

Цього ж дня 25.01.2001 року ОСОБА_1 в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань було передано готівкою ОСОБА_4 гроші в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, який відповідно передав позивачу первинний правовстановлюючий документ на майно.

З вказаного часу ОСОБА_1 володіє та користується земельною ділянкою як власник.

ІНФОРМАЦІЯ_1 власник земельної ділянки ОСОБА_4 помер, про що видано свідоцтво про смерть.

Відповідачі ОСОБА_2 , 1977 року народження, та ОСОБА_3 , 1973 року народження, будучи його онуками відповідно до ст.1266 ЦК України є спадкоємцями за законом.

Згідно довідки виконавчого комітету Білківської сільської ради на день смерті ОСОБА_4 за адресою його проживання: АДРЕСА_1 разом з ним проживали та були прописані відповідачі: ОСОБА_2 , 1977 р. н., та ОСОБА_3 , 1973 р. н., разом зі своїми сім`ями.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є єдиними спадкоємцями відкритої спадщини після смерті ОСОБА_4 , оскільки інших осіб, які б претендували на майно після його смерті, в тому числі спадкоємців першої черги, - немає.

Смерть ОСОБА_4 позбавила позивача на теперішній час можливості належним чином укласти правочин, а саме: не має можливості реалізувати своє право як власника, оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки не був нотаріально посвідченим.

З моменту придбання вищевказаної земельної ділянки і до цього часу, позивач ОСОБА_1 здійснює право користування та володіння даною земельною ділянкою у повному обсязі, з часу купівлі продажу, тобто з 25.01.2001 року по теперішній час.

При вчиненні договору купівлі-продажу земельної ділянки дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме: купівлі-продажу земельної ділянки. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення. На теперішній час ОСОБА_1 не має можливості розпоряджатися своїм майном, оскільки останнє придбано за договором без нотаріального посвідчення, укласти нотаріально договір не можливо, оскільки власник земельної ділянки помер, що унеможливлює позивачу в інший спосіб захистити свої права. У зв`язку з чим ОСОБА_1 змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву, якою позов підтримав, просив задовольнити, справу розглянути в його відсутності (а. с. 32).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяву, в якій позов визнали, не заперечили проти визнання права власності за позивачем, справу просили розглянути в їх відсутності (а. с. 33).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 25.01.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було досягнуто домовленість про придбання у власність позивачем земельної ділянки загальною площею 0,78 га, отриманої гр. ОСОБА_4 взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0098014 і яка в подальшому була виділена в натурі на території Білківської сільської ради, контур № НОМЕР_1 , на підставі рішення Білківської сільської ради від 05 травня 2000 року і яка була йому передана в приватну власність на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 002338 року (а. с. 18).

Вони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та уклали в простій письмовій формі правочин (а. с. 16-17). Згідно досягнутої домовленості ОСОБА_1 зобов`язався виплатити готівкою ОСОБА_4 гроші в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, а останній, в свою чергу, з моменту виконання взятих позивачем на себе зобов`язань, передати йому у власність вищевказану земельну ділянку.

Цього ж дня 25.01.2001 року ОСОБА_1 в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань було передано готівкою ОСОБА_4 гроші в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, який, відповідно, передав позивачу первинний правовстановлюючий документ на майно.

З вказаного часу ОСОБА_1 володіє та користується земельною ділянкою як власник.

ІНФОРМАЦІЯ_1 власник земельної ділянки ОСОБА_4 помер, про що виконкомом Білківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть за актовим записом № 22 (а. с. 19).

Відповідачі ОСОБА_2 , 1977 року народження, та ОСОБА_3 , 1973 року народження, будучи його онуками відповідно до ст.1266 ЦК України є спадкоємцями за законом.

Згідно довідки виконавчого комітету Білківської сільської ради на день смерті ОСОБА_4 за адресою його проживання: АДРЕСА_1 разом з ним проживали та були прописані відповідачі: ОСОБА_2 , 1977 р. н., та ОСОБА_3 , 1973 р. н., разом зі своїми сім`ями (а. с. 20).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є єдиними спадкоємцями відкритої спадщини після смерті ОСОБА_4 , оскільки інших осіб, які б претендували на майно після його смерті, в тому числі спадкоємців першої черги, - немає.

Смерть ОСОБА_4 позбавила позивача на теперішній час можливості належним чином укласти правочин, а саме: не має можливості реалізувати своє право як власника, оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки не був нотаріально посвідченим.

З моменту придбання вищевказаної земельної ділянки і до цього часу, позивач ОСОБА_1 здійснює право користування та володіння даною земельною ділянкою у повному обсязі, з часу купівлі продажу, тобто з 25.01.2001 року по теперішній час.

При вчиненні договору купівлі-продажу земельної ділянки дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме: купівлі-продажу земельної ділянки. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення. На теперішній час ОСОБА_1 не має можливості розпоряджатися своїм майном, оскільки останнє придбано за договором без нотаріального посвідчення, укласти нотаріально договір не можливо, оскільки власник земельної ділянки помер, що унеможливлює позивачу в інший спосіб захистити свої права.

Відповідно до статті 42 ЦК УРСР угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори).

Угоди, згідно зі статтею 42 ЦК УРСР можуть укладатись усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній).

За правилами статті 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Статтею 224 ЦК УРСР передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та підставність вимог позивача, тому такі підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 202, 220, 328 та 655 ЦК України, суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним, укладений 25 січня 2001 року між продавцем ОСОБА_4 та покупцем ОСОБА_1 , договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,78 га, яка розташована на території Білківської сільської ради, контур № НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,78 га, яка розташована на території Білківської сільської ради, контур № НОМЕР_1 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 002338 від 15.11.2002 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий: М. М. Золотар