Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/4161/24
Провадження № 2/644/2406/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

За участю секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,

Представника відповідача адвоката Багмет К.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання №1 Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

Представником позивача, 30.05.2024 року, через систему «Електронний суд» подано до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова позовну заяву, в якій просять стягнути на користь банку з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №01 від 19.10.2017 року в загальній сумі 78461,47 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 42683,50 грн., заборгованості за процентами 35777,97 грн., а також суму судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 гривень. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що між банком та відповідачем 19.10.2017 на підставі кредитного договору № 01 видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1000 грн., який пізніше було збільшено до 42700 грн..

Відповідно Умов Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, копія витягу з якого додається, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS повідомлення на номер мобільного телефону, у разі незгоди із зміною кредитного ліміту позичальник може звернутись до банку. Після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою.

Посилались на те, що всупереч вимогам ст.ст. 629, 526, ч.1 ст. 530, п.1 ст.1050 відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість та вважали, що відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», вони як кредитодавці мають право вимагати повернення усієї суми заборгованості, оскільки відповідач як позичальник прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць. Позивач направляв письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, тобто виконав свій обов`язок щодо претензійної роботи належним чином. Оскільки відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.03.2024 складає 78461.47 грн, з яких: - 42683.5 грн. заборгованість за кредитом; - 35777.97 грн. заборгованість процентами; - 0 грн. заборгованість за комісією, просили стягнути дану суму заборгованості з відповідача. Строки звернення до суду дотримані, кредитний договір укладено між сторонами 19.10.2017, кредитною карткою Відповідач користувався і здійснював платежі до 19.09.2023, позов подається до суду 10.05.2024.

При подачі позову представник позивача просив проводити розгляд справи за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування позиції сторона відповідача посилалась на те, що позивачем не було надано самого кредитного договору №01, а надані заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №01 та Паспорт споживчого кредиту від 19.10.2017 року, не можуть визначатись кредитним договором, прирівнюватись до нього чи бути його заміною, посилалась на Правові позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19, в постанові Верховного суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 року у справі №393/126/20 відповідно до якої ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладання договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Тобто, договір має бути укладено після, а не до підписання паспорту споживчого кредиту та відповідний паспорт є пропозицією для укладання кредитного договору (офертою) та має інформативний характер для споживача, підписання відповідного паспорту не свідчить про погодження відсотків у відповідному розмірі. Така ж сама позиція щодо Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, висловлена у відповідній постанові Великої Палати Верховного Суду, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитним карт «Універсальна», та витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» через їх мінливий характер не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного кредитного договору, оскільки не підтверджують вказаних обставин. Окремо зазначали, що Заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №01 взагалі не містить жодних умов кредитування, а може лише підтверджувати факт прохання відповідача в отриманні кредитної карти з кредитним лімітом в 1000 грн, більша частина Заяви присвячена саме договору страхування, а не кредитування, вважали, що у відповідача цілком може виникнути неоднозначне розуміння який саме договір банк намагається із ним укласти. Вважали, що сторони не уклали взагалі кредитний договір. Щодо стягнення відсотків, також звертали увагу на те, що надані докази позивачем не містять підпису відповідача про ознайомлення із умовами кредитування, що погоджені із відповідачем, зазначення в заяві про видачу кредиту про ознайомленням відповідача з умовами кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк не може свідчити про факт належного ознайомлення і погодження умов сторонами, посилались на те ж судове рішення Великої Палати Верховного Суду, а також постанову від 21.10.2020 року у справі №190/1419/19-ц Верховного Суду. Вважали, що банком не надано належних та допустимих доказів ознайомлення відповідача з тарифами банку, повідомлення про зміну тарифів банку, розмір відсотків не визначено в самій анкеті-заяві, яку підписав відповідач. З урахуванням наведених позицій вважали, що з відповідача підлягає стягненню тіло кредиту, а нарахування відсотків у сумі 35777,97 грн, є однобічним та не відповідає засаді рівності сторін договору, оскільки сторонами не було погоджено істотних умов договору. Просили врахувати, що банком за тілом кредиту частково списувались кошти, як оплата відсотків за користування кредитними коштами, а не як оплата самого тіла кредиту. Враховуючи, що позивачем, на думку відповідача, безпідставно нараховувались відсотки, станом на 31.03.2024 року відповідач здійснив використання коштів банку на загальну суму 42683,50 грн, та протягом даного часу відповідачем було внесено 45749,12 грн, що на 3065,62 грн більше ніж тіло кредиту, як погашення саме тіла кредиту, дані кошти були помилково враховано в якості оплати відсотків за користування коштами банку, а тому, враховуючи переплату по тілу кредиту, підлягає поверненню банком відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України, як безпідставно набуті кошти. Не погоджувались із збільшенням кредитного ліміту, оскільки доказів направлення відповідачу відповідного SMS-повідомлення, матеріали справи не містять, довідка про збільшення кредитного ліміту не містить ні дати формування, ні підпису відповідача, ні відмітки про ознайомлення. Тобто, на думку сторони відповідача не було доведено банком факту збільшення розміру відсоткової ставки, за аналогією кредитного ліміту, посилаючи на відповідну правову позицію Верховного Суду від 25.11.2019 року у справі №727/6738/16-ц, Верховного Суду України від 14.12.2016 року у справі №6-2315цс16. Окремо посилались на те, що банком не було надано доказів взаємозв`язку відповідного Кредитного договору із кредитною карткою, кредитної картки з банківських рахунком, на якому було збільшено кредитний ліміт, а надані розрахунки містять посилання на декілька карткових рахунків. Також, зазначали, що лист щодо заборгованості був отриманий відповідачем вже після подання позовної заяви до суду. Окрім доводів щодо недоведеності та необґрунтованість вимог позивача, сторона відповідача посилається на те, що у разі, якщо суд визнає позовні вимоги Позивача в повному обсязі та вирішить стягнути з відповідача заборгованість, просили посилаючись на вимоги ст. 435 ЦПК України, розстрочити виконання рішення суду, оскільки затримка із внесенням коштів на рахунок АТ «ПУМБ» пов`язана в першу чергу із форс-мажорними обставинами, а саме військовими діями країни-агресора проти України, чисельними обстрілами міста Харкова, Харківської області, що в свою чергу призвело до певних фінансових ускладнень у відповідача, нестабільного фінансового доходу, відповідач має додаткові фінансові зобов`язання внаслідок чого переміщення на нове місце проживання у Черкаській області, має проблеми із здоров`ям, що становить для нього першочергове фінансування, йому рекомендовано провести операцію та придбати дуже дорогі медикаменти. Стягнення всієї суми заборгованості потягнуть за собою надмірний тягар, просили розстрочити оплату суми заборгованості на 12 місяців та наводили орієнтовний графік погашення заборгованості.

Представником позивача подано відповідь на відзив. В обґрунтування доводів зазначено, що банк повністю не погоджується із викладеними у відзиві доводами, між сторонами укладено Договір комплексного банківського обслуговування, на підтвердження даних обставин надано Заяву, Паспорт, відповідач шляхом підписання даних документів приєднався до Публічної пропозиції на укладання договору комплексного банківського обслуговування, від пропозиції його укладання протягом 14 днів не відмовився, сторони приступили до його виконання, кошти кредитного ліміту були перераховані на картку відповідача, відповідач в належний спосіб повідомлявся про збільшення кредитного ліміту, надана виписка по рахунках є належним та допустимим доказом з огляду на судову практику, постанову ВГСУ від 13.11.2014 року у справі №908/4154/13, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати КЦС від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц. Підписання кредитного договору відбувалось в приміщенні банку, про що свідчить зроблене фото відповідача із паспортом. Звертали увагу на те, що Анкета-Заява, Правила надання банківських послуг, на які посилається відповідач у відзиву Банк ніколи не розроблював, не затверджував та не надавав клієнтам, правовідносини між Банком та Відповідачем врегульовані Заявою, ДКБО, Паспортом споживчого кредиту. В Заяві було зазначено на те, що відповідач просить відкрити на його ім`я поточний рахунок НОМЕР_1 , надати кредитну картку. До одного карткового рахунку може бути емітовано декілька Карток. Кредитні картки обліковуються на поточному рахунку Відповідача, який зазначений у кредитному договорі, за допомогою картки Відповідач лише користується коштами, і з припиненням дії картки повинен отримувати нову, для чого прибувати до відділення банку для її перевипуску. Не погоджували із доводами відзиву щодо зарахування сплачених коштів в рахунок кредитної заборгованості, та застосування вимог ст.1212 ЦК України, зазначали, що суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, вимог щодо перерозподілу сплачений коштів банком не заявлялось, окрім того, грошові кошти банком були набуті у законний спосіб та відповідно до укладеного кредитного договору. Звертали увагу на те, що банком не нараховувались штраф, пеня, а заявлені вимоги лише щодо стягнення основної суми кредиту та процентів та це є правом банку, в тому числі пропонувати списання частини заборгованості. Оскільки відповідачем не було надано належних та допустимих доказів неможливості своєчасно виконання зобов`язання внаслідок форс-мажорних обставин, а також доказів інформування Банку про характер обставин, що виникли і причинний зв`язок між такими обставинами та невиконання зобов`язань за договором, підстав для застосування вимог ст. 263 ЦК України немає. Просили врахувати відповідь на відзив та задовольнити вимоги Банка в повному обсязі.

Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, просила не приймати до уваги відповідь на відзив, оскільки при її подачі порушено відповідний процесуальний строк на її подачу, зазначала, що роздруківку із направленням SMS-повідомлення не можна вважати належним та допустимим доказом, бо невідомо джерело її походження та не зазначено правову підставу отримання права направлення такого повідомлення. Просила не приймати до уваги фотографію із паспортом відповідача, оскільки подібне фото могло бути зроблено під час надання будь-якої послуги, наводила доводи щодо форс-мажорних обставин та просила прийняти заперечення на відповідь на відзив, підтримати позицію відповідача викладену у відзиві.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Але при цьому, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Враховуючи наведені сторонами доводи, суд вважає за можливе прийняти до уваги, як поданий відзив, так відповідь на відзив, що були подані з порушенням відповідного процесуального строку, не порушуючи право на доступ до правосуддя.

В судовому засіданні представник відповідача доводи поданого відзиву та заперечень підтримала, просила їх врахувати. Суд, вислухавши доводи представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Між позивачем і відповідачем 19.10.2017 року був укладений договір №801, шляхом підписання відповідачем Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Паспорту споживчого кредиту. Заява, ДКБО та Паспорт є відповідно до вимог ст. 633 ЦК України є договором, з умовами якого погодився відповідач, підписавши відповідну заяву та отримавши кошти. На момент кредитування ліміт кредитування був встановлений в 1000 гривень, яка була перерахована позивачем на картковий рахунок відповідача. У дослідженій Заяві №01 від 19.10.2017 року зазначено, що відповідач підтверджує, що приймає Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, просить підключити його до SMS банкінгу, зазначає номер мобільного телефону, просить відкрити на його ім`я поточний рахунок НОМЕР_1 у гривнях та зазначає номер кредитної картки миттєвого випуску (не персоніфікованої), визначається розмір кредитного ліміту. Відповідачем отримано примірник заяви та заява скріплена власноруч підписом відповідача. Паспортом споживчого кредиту визначено розмір кредитного ліміту, строк кредитування, відсоткову ставку, процентну ставка при невиконанні зобов`язання, відповідний паспорт також містить підпис відповідача. Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 12.06.2019 р.), затвердженої рішенням Правління АТ «ПУМБ», протокол №760 від 11.06.2019 року передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Згідно пункту 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу ІІ цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою. Кредитний ліміт був встановлений в розмірі 1000 грн, 19.10.2017 року, в подальшому кредит ліміт було збільшено 04.01.2018, 18.05.2018, 12.10.2018, 06.02.2019, 19.06.2019, 17.10.2019, 13.02.2020, 10.07.2020, 27.02.2022, 16.03.2022, 26.05.2023, до 42700 грн. До 30.09.2023 року відповідачем здійснювались заходи по погашенню суми заборгованості про що свідчить виписка про рух коштів на рахунку. Оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання в повному обсязі, станом на 01.02.2024 року виникла заборгованість за кредитним договором №01 від 19.10.2017 року в загальній сумі 78461,47 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 42683,50 грн., заборгованості за процентами 35777,97 грн., на підтвердження заборгованості надано відповідний розрахунок та виписку з особового рахунку НОМЕР_1 , яка містить дані про перевипуски карток. Суд вважає дану виписку належним та допустимим доказом. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований. Номер рахунку зазначений в Заяві, відображений у витягу з особового рахунку, після зміни кредитного ліміту сторони продовжили виконання умов договору, перевипускались картки, збільшувався ліміт, погашувалась заборгованість. Номер телефону на який надсилались повідомлення щодо збільшення ліміту є номером телефону відповідача, про що свідчить, в тому числі інформація в поданій позовній заяві та відзиву. Сторона відповідача не заперечувала проти отримання кредитних коштів, погашення частково суми кредиту. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, які б свідчили про погашення заборгованості у добровільному порядку. З урахуванням наведеного, суд вважає, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви, Паспорту, разом із ДКБО підписані документи складають кредитний договір. Наведені стороною відповідача доводи з посиланням на судову практику даних обставин не спростовують. Тому є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідачем одночасно із викладенням позиції у відзиві було викладено вимогу у разі задоволення позову в повному обсязі про надання розстрочки сплати заборгованості за рішенням на строк 12 місяців, визначивши періоди та обсяг грошових коштів, які слід сплатити боржником на користь стягувача частками з моменту набрання рішенням законної сили, а саме за 1 місяць 6500,47 грн, за 2 місяць 6961,47 грн, в подальшому по 6500 гривень щомісяця. Оцінюючи доводи відповідача щодо встановлення йому розстрочки у виконанні майбутнього рішення, суд зазначає наступне. Виходячи із вимог ст.435 ЦПК України та ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Як вбачається з поданої відповідачем заяви, що одночасне утримання даної суми поставить відповідача у скрутне матеріальне становище, що може завдати шкоду як йому, так і членам його сім`ї. Відповідач ОСОБА_1 відповідно до довідки переселенця є внутрішньо переміщеною особою, фактично проживає в АДРЕСА_1 . Як ВПО перебуває на обліку в УПСЗН Звенигородської РДА. За даними довідки за Формою ОК-5 ПФУ вбачається, що відповідач має доходи у вигляді заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески. Відповідно до наданих відповідачем копії медичної документації вбачається, що 11.11.2023 року він пройшов МРТ-дослідження, 05.07.2024, 08.07.2024 року він звертався за медичною допомогою до лікарів терапевта, невропатолога, отримував лікування. Судом досліджено відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2023, 2024 рік, відповідно до яких ОСОБА_1 отримував дохід від Управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області, у вигляді соціальної допомоги, як ВПО, у вигляді зарплати з ТОВ «ХБВ №1», розмір доходу за 2023-2024 рік дійсно зменшився, але дохід є стабільним, щомісячним, що на думку суду дійсно не надає можливості відповідачу сплатити суму заборгованості одним внеском, але такий дохід забезпечить виконання рішення суду відповідно до встановленого графіку. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідачем за укладеним кредитним договором, суд вважає за можливе задовольнити подану заяву щодо надання розстрочки у виконанні рішення суду на строк 12 місяців. Судові витрати по справі визначаються судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. У зв`язку з тим, що судом вимоги позову задоволені повністю, суд вважає, що підстав для стягнення витрат на правову допомогу з позивача на користь відповідача не вбачається. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в повному обсязі. Керуючись ст. ст. 526, 530, 610, 611, 612, 625-629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 95, 141, 259, 263-265, 267, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитом в розмірі 42683,50 гривень, заборгованість за процентами в розмірі 35777,97 гривень, а всього 78461 (сімдесят вісім тисяч чотириста шістдесят одну) гривню 47 копійок.

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12.11.2024 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в сумі 78461 (сімдесят вісім тисяч чотириста шістдесят одну) гривню 47 копійок, на строк 12 (дванадцять) місяців, визначивши періоди та обсяг грошових коштів, які слід сплатити боржником на користь стягувача частками з моменту набрання рішенням законної сили, а саме 1 місяць 6500,47 грн, 2 місяць 6961,47 грн, 3 місяць 6500 грн, 4 місяць 6500 грн, 5 місяць 6500 грн, 6 місяць 6500 грн, 7 місяць 6500 грн, 8 місяць 6500 грн, 9 місяць 6500 грн, 10 місяць 6500 грн, 11 місяць 6500 грн, 12 місяць 6500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» понесені судові витрати в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Повний текст рішення виготовлений 15.11.2024 року.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», , вулиця Андріївська, будинок 4, м. Київ, 04070, представник позивача Киричук Галина Миколаївна, ОСОБА_2 , за довіреністю.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою проїзд АДРЕСА_2 , як внутрішньо переміщена особа проживає АДРЕСА_3 .

Представник відповідача адвокат Багмет Каріна Едуардівна, адреса для листування вулиця Миру, будинок 20, м. Харків, 61007, за договором, ордером.

Головуючий: суддя О.В. Бугера