Справа № 459/335/24
Провадження № 2/459/82/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Горощук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

06.02.2024 представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 155 340, 30 грн, судовий збір у розмірі 3028 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 25000 грн.

В обґрунтування позову представник зазначив, що 20.01.2020 між позичальником, яким є: ОСОБА_1 (надалі - позичальник, боржник, відповідач) та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (надалі - кредитодавець, банк) шляхом підписання Оферти на укладання угоди про надання кредиту №500826475 було укладено кредитний договір (надалі - Кредитний договір №500826475), відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит у сумі 51 146,00 грн, а позичальник зобов`язався поверну використану суму в строк до 21.01.2024 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 23%. Також 20.01.2020 між позичальником та банком шляхом підписання Оферти на укладання угоди про надання кредиту №491018596 було укладено ще один кредитний договір (надалі - Кредитний договір №491018596), відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит у сумі 25 882,50 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 21.01.2023 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 39,90%. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитними договорами, надав позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитних договорів. 17.05.2021 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» було укладено Договір факторингу № 2, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т. ч. за: кредитними договорами № 500826475, № 491018596 від 20.01.2020, що укладені між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 . 18.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т. ч. за: кредитними договорами №500826475, № 491018596 від 20.01.2020, що укладені між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 . В подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, у т. ч. за кредитними договорами № 500826475, № 491018596 від 20.01.2020, що укладені між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що в порушення умов кредитних договорів відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на день підготовки позову утворилась заборгованість, яка становить 155 340,30 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту складає 77 028,50 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги 65 269,23 грн, заборгованість за нарахованими відсотками (з моменту відступлення прав вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 12 042,57 грн. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив позов задовольнити.

Ухвалою від 26.02.2024 у справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду по суті.

05.03.2024 відповідач подав відзив на вищевказану позовну заяву, у якому вказав, що з вимогами позивача не погоджується.

11.06.2024 сторони у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи.

Позивач просив проводити розгляд справи у його відсутності, а відповідач подав заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на свій незадовільний стан здоров`я.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, суд вирішив відмовити у задоволенні такого, оскільки на цій підставі відповідач вже неодноразово заявляв аналогічні клопотання, які були вирішені судом шляхом постановлення ухвал про відкладення розгляду справи. Доказів того, що відповідач продовжує хворіти до заяви не долучено. Відтак, зважаючи на те, що дії відповідача містять ознаки зловживання процесуальними правами, а також враховуючи відсутність поважних причин неявки в судове засідання, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи у зв`язку із чим у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 19 червня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 11 червня 2024 року, датою ухвалення даного рішення є саме 19 червня 2024 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та АТ «Альфа банк» 20.01.2020 був укладений кредитний договір шляхом підписання Оферти на укладання угоди про надання кредиту №500826475 (Кредитний договір №500826475), відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит у сумі 51 146,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 21.01.2024 (строк кредиту 48 місяців) та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 23%, тип кредиту: «кредит готівкою».

Вказана оферта була акцептована, що підтверджується Анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-банк» (а. с. 7 на звороті).

У Оферті зазначено, що підпис позичальника на цьому договорі свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування та про те, що акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500826475 від 20.01.2020 отриманий Нагорновим (а. с. 4).

До Кредитного договору №500826475 додано графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, а також Паспорт споживчого кредиту, які підписані позивальником (відповідачем) та у яких відображені основні умови кредитування, інформація щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту та інші умови (а. с. 4-5).

Між банком та позивальником також було укладеного договір про внесення змін і доповнень до угоди про надання кредиту №500826475 від 20.01.2020, відповідно до якого графік платежів було викладено у новій редакції (а. с. 5 на звороті).

Окрім цього, між ОСОБА_1 та АТ «Альфа банк» 20.01.2020 був укладений ще один кредитний договір шляхом підписання Оферти на укладання угоди про надання кредиту №491018596 (Кредитний договір №491018596), відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит у сумі 25 882,50 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 21.01.2023 (строк кредиту 36 місяців) та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 39,90%, тип кредиту: «кредит готівкою».

Вказана оферта була акцептована, що підтверджується Анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-банк» (а. с. 9 на звороті).

У даній оферті також зазначено, що підпис позичальника на цьому договорі свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування та про те, що акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №491018596 від 20.01.2020 отриманий позичальником (а. с. 8).

До Кредитного договору №491018596 додано графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, а також Паспорт споживчого кредиту, які підписані позивальником (відповідачем) та у яких відображені основні умови кредитування, інформація щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту та інші умови (а. с. 8-9).

Із меморіальних ордерів від 21.01.2020 №1057699, №1039409 встановлено, що АТ «Альфа-Банк» перерахував ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 51 146 грн за надання кредиту за кредитним договором №500826475 від 20.01.2020, а також грошові кошти у сумі 25 882,50 грн за надання кредиту за кредитним договором №491018596 від 20.01.2020 (а. с. 10, 11).

Із розрахунку заборгованості, складеного АТ «Альфа-банк» установлено, що загальна заборгованість відповідача по кредитному договору №500826475 від 20.01.2020 станом на 17.05.2021 складала 66 940,27 грн, з яких: за тілом кредиту 51 146 грн, по відсотках - 15 194,27 грн, штраф 600,00 грн. (а. с. 10 на звороті).

Із розрахунку заборгованості, складеного АТ «Альфа-банк», установлено, що загальна заборгованість відповідача по кредитному договору №491018596 від 20.01.2020 станом на 17.05.2021 складала 39 922,95 грн, з яких: за тілом кредиту 25 882,50 грн, по відсотках - 13 640,45 грн, штраф 400,00 грн (а. с. 11 на звороті).

17 травня 2021 року між ПАТ «Альфа-Банк» (далі «Клієнт») та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» (далі «Фактор») було укладено Договір факторингу №2, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до даного договору. Сторони погодили, що за фактом відступлення прав вимоги Фактор стає стороною всіх основних договорів, укладених між Клієнтом та Боржниками, перелік яких міститься в Додатку 1-1 до даного договору, в силу чого до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за Основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами, в тому числі, але не виключно, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів (а. с. 16-18).

Згідно з п. 2. 3 Договору факторингу №2 від 17.05.2021 право вимоги вважається відступленим Фактору з дати повної (остаточної) оплати Фактором ціни прав вимоги відповідно до п 4.2 цього Договору. В дату здійснення повної (остаточної) оплати Фактором Ціни Прав Вимоги відповідно до п 4.2 цього Договору Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників, за формою встановленою в Додатку №2 до цього Договору.

Із платіжного доручення №253 від 17.05.2021 вбачається, що ТОВ «ФК «Флексіс» перерахувала АТ «Альфа-Банк» грошові кошти у сумі 16 500 000 грн, призначення платежу: оплата за право вимоги боргу згідно Договору факторингу №2 від 17.05.2021 (а. с. 19).

Із додатку 1-1 та витягу з додатку 1-1 до договору факторингу №2 від 17 травня 2021 року встановлено, що АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договорами: №500826475 від 20.01.2020 (станом на 17.05.2021 заборгованість складала 66 940,27 грн, з яких: за кредитом 51 146 грн, по відсотках 15 194,27 грн, штраф 600,00 грн), а також за №491018596 від 20.01.2020 (заборгованість складає 39 922,95 грн, з яких: за кредитом 25 882,50 грн, по відсоткам 13 640,45 грн, по штрафах 400,00 грн) (а. с. 20-22).

В подальшому, 18 травня 2021 року між «Фінансова компанія «Флексіс» (далі «Клієнт») та ТОВ «Вердикт Капітал» (далі «Фактор») було укладено Договір факторингу №18-05/21, відповідно до якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору, що додається до даного Договору на паперовому носії. Сторони погодили, що за фактом відступлення Прав вимоги Фактор стає стороною всіх Основних договорів, укладених між Клієнтом та Боржниками, перелік яких міститься в Додатку 1-1 до Договору, в силу чого до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за Основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами, в тому числі, але не виключно, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів (а. с. 23-25).

Згідно з п. 2. 3. Договору факторингу №18-05/21 від 18.05.2021 право вимоги вважається відступленим Фактору з дати підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників, за формою встановленою в Додатку №2 до Договору. Акт приймання-передачі Реєстру боржників підписується в день укладення цього Договору.

Відповідно до Акту приймання-передачі реєстру боржників від 18.05.2021 до Договору Факторингу №18-05/21 від 18.05.2021 Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників кількістю 12 901 (а. с. 25 на звороті).

Із платіжних доручень від 17.05.2021 вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» перерахував ТОВ «ФК «Флексіс» грошові кошти у якості оплати згідно Договору факторингу №18-05/21 від 18.05.2021 (а. с. 26, 27).

Із додатку 1-1 та витягу з додатку 1-1 до договору факторингу №18-05/21 від 18 травня 2021 року встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договорами: №500826475 від 20.01.2020 (сума заборгованості 66 940,27 грн, з яких: за кредитом 51 146 грн, по відсотках 15 194,27 грн, штраф 600,00 грн), а також за №491018596 від 20.01.2020 (сума заборгованості 39 922,95 грн, з яких: за кредитом 25 882,50 грн, по відсотках 13 640,45 грн, штраф 400,00 грн) (а. с. 28-31).

В подальшому, 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» (далі «Первісний кредитор») та ТОВ «Коллект Центр» (далі «Новий кредитор») було укладено Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, у відповідності до умов якого Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором (а. с. 32-34).

Відповідно до п.5.2 Договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 право вимоги вважається відступленим (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді.

Відповідно до Акту приймання-передачі реєстру боржників від 10.01.2021 Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 207 307 (а. с. 24 на звороті).

Із додатку 3 та витягу з додатку 3 до договору факторингу №10-01/2023 від 10 січня 2023 року встановлено, що ТОВ «Вердикт Капітал» передав, а ТОВ «Коллект Центр» прийняв право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договорами: №500826475 від 20.01.2020 (сума заборгованості 86 342,11 грн, з яких: за кредитом 51 146 грн, по відсотках 34 596,11 грн), а також за №491018596 від 20.01.2020 (56 955, 62 грн, з яких: за кредитом 25 882,50 грн, по відсотках 30 673, 12 грн) (а. с. а. с. 35-39).

Із розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Вердикт капітал» вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 становила: за договором №491018596 від 20.01.2020 - 56 955, 62 грн, з яких: за тілом кредиту 25 882,50 грн, за відсотками на дату відступлення права вимоги 13 640,45 грн, нараховані відсотки згідно кредитного договору 17 032, 67 грн, заборгованість з пені 400 грн (а. с. 12), за договором №500826475 від 20.01.2020 - 86 342,11 грн, з яких: за кредитом 51 146 грн, за відсотками на дату відступлення права вимоги 15 194,27 грн, нараховані відсотки згідно кредитного договору 19 401,84 грн, заборгованість з пені 600 грн (а. с.13).

Позивач до позовної заяви долучив свій розрахунок заборгованості, складений станом на 09.01.2024, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Коллект Центр» становить:

- за договором №491018596 від 20.01.2020: за тілом кредиту 25 882,50 грн, за відсотками на дату відступлення права вимоги 30 673, 12 грн, пеня 400 грн, відсотки за період 10.01.2023-20.01.2023 - 311,22 грн (а. с. 14);

- за договором №500826475 від 20.01.2020: за тілом кредиту 51 146 грн, за відсотками на дату відступлення права вимоги 34 596, 11 грн, пеня 600 грн, відсотки за період 10.01.2023-08.01.2024 11 731,35 грн (а. с. 15).

Позивач просить стягнути вказану заборгованість із відповідача, оскільки добровільно свої зобов`язання останній не виконує.

При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із приписів ч. 2 ст. 638 ЦК України убачається, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (§ 1. Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що між АТ «Альфа банк» та ОСОБА_1 були укладені кредитні договори №500826475 від 20.01.2020 та №491018596 від 20.01.2020, відповідно до яких ОСОБА_1 отримав грошові кошти під проценти, на умовах вказаних в даних договорах.

Підписавши вказані кредитні договори, паспорти продукту та графіки платежів, ОСОБА_1 підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору, а також те, що він умови кредитних договорів цілком зрозумів та приймав їх.

Матеріалами справи підтверджується те, що АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за Кредитними договорами виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредити у розмірі та на умовах, встановлених Договорами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, всупереч умовам кредитних договорів, свої зобов`язання не виконав, кредитів не повернув, відсотки за користування коштами не сплатив, що призвело до виникнення заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Судом встановлено, що АТ «Альфа банк» відступило ТОВ «Коллект Центр» (через ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал») право вимоги до відповідача.

Договори факторингу, які підтверджують факт відступлення прав вимоги є дійсними та чинними, відомості про те, що вони оскаржувались в судовому порядку відсутні.

Відтак, до ТОВ «Коллект Центр», як до нового кредитора, перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 по заборгованості, яка виникла за кредитними договорами №500826475, №491018596 від 20.01.2020.

Із розрахунку заборгованості, складеного позивачем ТОВ «Колект центр», заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Коллект Центр» станом на 09.01.2024 становила:

- за кредитним договором №491018596 від 20.01.2020 за тілом кредиту - 25 882,50 грн, за відсотками на дату відступлення права вимоги - 30 673, 12 грн, відсотки, нараховані з моменту відступлення прав вимоги по дату виготовлення розрахунку - 311,22 грн;

- за договором №500826475 від 20.01.2020 за тілом кредиту - 51 146 грн, за відсотками на дату відступлення права вимоги 34 596, 11 грн, відсотки, нараховані з моменту відступлення прав вимоги по дату виготовлення розрахунку 11 731,35 грн.

Дослідивши вказаний розрахунок, суд дійшов до висновку, що заявлена до стягнення позивачем сума відсотків, нарахованих з моменту відступлення прав вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості у загальній сумі 12 042,57 гривень (11 731,35 грн + 311,22 грн) не підтверджується наданими суду доказами та суперечить умовам Договору факторингу, оскільки відповідно до п. 5.4. Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до ст. 625 ЦК України) за договорами позики (кредитними договорами).

Зазначені відсотки (12 042,57 гривень (11 731,35 грн + 311,22 грн)) позивач нарахував на підставі кредитних договорів (про що зазначив у позовній заяві), а не ст. 625 ЦК України, що суперечить п. 5.4. Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині до задоволення не підлягають, а, відтак, у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача нарахованих відсотків за період 10.01.2023 - 08.01.2024 за договором №500826475 від 20.01.2020 у сумі 11 731,35 грн та за період 10.01.2023 - 20.01.2023 договором №491018596 від 20.01.2020 у сумі 311,22 грн слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, тобто з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» слід стягнути заборгованість: за кредитним договором №491018596 від 20.01.2020 в сумі 56 555,62 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 25 882,50 грн, за відсотками на дату відступлення права вимоги - 30 673, 12 грн; за кредитним договором №500826475 від 20.01.2020 в сумі 85 742,11 грн, з яких: за тілом кредиту 51 146 грн, за відсотками на дату відступлення права вимоги 34 596,11 грн. Загальна сума, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача становить 142 297,73 грн.

Заперечення відповідача проти задоволення позову суд розцінює як небажання виконувати свої зобов`язання та спробу уникнути виконання таких.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд дійшов до наступних висновків.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, 02.01.2023 ТОВ «Коллект Центр» (далі «Клієнт») та АО «Лігал Ассістанс» ( далі- «Адвокатське об`єднання») уклали договір про надання правової допомоги № 02-01/2023, відповідно до якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а. с. 51).

Згідно з п. 4.1 Договору про надання правової допомоги вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору.

Відповідно до заявки про надання юридичної допомоги № 879 від 02.01.2024 та акту №4 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 сторони договору погодили надання правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 загальною вартістю 25000 грн (а. с. 54,55).

Із платіжної інструкції від 10.01.2024 вбачається, що на рахунок адвокатського об`єднання позивачем були перераховані кошти в сумі 59000 грн за надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023 (а. с. 53).

Суд вважає, що надані документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат, що пов`язані з наданою правничою допомогою адвокатом.

Проте, щодо суми (вартості) понесених витрат суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Судом встановлено, що спір, який виник між сторонами у справі, відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказав, що він являється інвалідом 2 групи, проте суд позбавлений можливості це перевірити, оскільки останній не долучив підтверджуючих документів, а тому такі доводи відповідача суд до уваги не бере.

Згідно платіжної інструкції №0 від 30.01.2024 позивачем було сплачено судовий збір у сумі 3028 гривень.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем витрати на сплату судового збору необхідно стягнути з ОСОБА_1 пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2774 гривень, виходячи з такого розрахунку: 142 297,73 грн (розмір задоволених позовних вимог)/155 340,30 грн (розмір заявлених позовних вимог) х 3028 грн (сума сплаченого судового збору).

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №491018596 від 20.01.2020 у розмірі 56 555 (п`ятдесят шість тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 62 копійки та за кредитним договором №500826475 від 20.01.2020 у розмірі 85 742 (вісімдесят п`ять тисяч сімсот сорок дві) гривні 11 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір в розмірі 2774 (дві тисячі сімсот сімдесят чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19.06.2024

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (, 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОРКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Суддя: М. В. Мельникович