Справа № 405/1651/24
Провадження №2/405/295/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Нетесі С.М.,

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1 та в її інтересах представника адвоката Юраха В.М.

та відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 405/1651/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій формі в розмірі 6000,00 грн., щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати ухвалення рішення про відкриття провадження і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу з відповідачем, який було зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дитина син ОСОБА_3 . Після припинення шлюбних відносин вони не можуть домовитися про участь батьків у вихованні та утриманні сина. Станом на день звернення до суду з зазначеним позовом, відповідач не приймає участі в утриманні дитини та не перераховує кошти для належного забезпечення дитини. При цьому, вона (позивач), враховуючи вік сина, не може повноцінно влаштуватися на роботу, оскільки догляд за малолітнім сином займає більшу частину її (позивача) часу. В свою чергу, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн., однак в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає, у зв`язку з чим, є необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в судовому порядку.

Ухвалою суду від 16.04.2024 року відкрито спрощене провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з викликом в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк на подання заяв по суті справи.

Позивач ОСОБА_1 та в її інтересах представник адвокат Юрах В.М. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1075784 від 19.03.2024 року) в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позові, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача ОСОБА_1 визнав частково, не заперечував щодо сплати ним аліментів на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., щомісячно і до досягнення сином повноліття. Крім того, зазначив, що офіційно він не працевлаштований, однак має «підробітки» та в середньому щомісячний дохід становить приблизно 10 000 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, разом з тим, є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося сторонами по справі, що від шлюбу, який було укладено між сторонами 24 листопада 2018 року, сторони мають спільну малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що складено відповідний актовий запис за № 89, батьками якого в свідоцтві про народження зазначені: батько « ОСОБА_2 » та мати « ОСОБА_1 ».

Судом також встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2024 року (справа № 404/912/24), яке набрало законної сили 22 квітня 2024 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 24 листопада 2018 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 1055, розірвано.

Крім того, судом встановлено та не заперечувалося відповідачем, що після припинення між сторонами шлюбних відносин сторони проживають окремо, причому малолітній син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з позивачем.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід) і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2563 гривні.

Окрім того, судом відзначається, що відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Поряд з цим, як на обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн. щомісячно, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що розмір доходів відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 6 000 грн. щомісяця на утримання дитини.

Однак, судом відзначається, що позивачем на виконання вимог ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних вище обставин, зазначених позивачем на обґрунтування позовних вимог, та які б підтверджували витрати позивача на утримання дитини щомісячно в розмірі 6 000 грн., так і дійсне матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 (зокрема, довідка про доходи, довідка з місця роботи, інформація з ЄДРПОУ тощо) та об`єктивну можливість останнім сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем, як і не заявлено в порядку ст. 84 ЦПК України відповідних клопотань про витребування судом зазначених доказів, при цьому, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, та, при розгляді зазначеної категорії справ не наділений повноваженнями за власною ініціативою збирати та витребувати докази, на підтвердження або ж спростування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, або заперечень щодо позову.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України), і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, або інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням положень ч. ч. 1, 3 ст.13 ЦПК України, за якими учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, в свою чергу, суд розглядає цивільні справи, не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, тим самим, розглядаючи зазначену справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, окреме проживання від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, судом враховуються також вимоги ст.182 СК України, зокрема, сімейний та матеріальний стан відповідача, який (відповідач) є молодою, здоровою, працездатною особою, крім того, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, поряд з цим, приймаючи до уваги, що позивачем в порядку ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування позовних вимог в частині визначеного нею (позивачем) розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, щодо можливості останнім сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, поряд з цим, враховуючи, що сторони по справі, які є батьками малолітньої дитини, та які несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитину, враховуючи також, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право на рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, духовного, культурного і соціального розвитку, на підставі чого, та з урахуванням викладеного вище, а також визначеного Законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн. на місяць, підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на корить позивача аліментів на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. на місяць, з щорічним проведенням індексації відповідно до Закону, що на переконання суду, буде відповідати вимогам розумності та справедливості.

При цьому, судом відзначається, що вимоги позивача про визначення аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не ґрунтуються на законі, оскільки, зазначене положення стосується визначення аліментів у частці від доходу (заробітку) платника аліментів, розмір яких (аліментів) не може бути меншим визначеного Законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, поряд з цим, зазначене положення не стосується визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст.180, 182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України , суд, -

В И Р І Ш ИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) грн., щомісячно, починаючи з 12 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова