ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/1505/22 Головуючий в І інстанції: Рядча Т.І.
Номер провадження: 22-ц/819/287/24 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Кутурланової О.В.,

секретар Олійник К.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2024 року, ухвалене у складі судді Рядчої Т.І., дата складення повного тексту рішення - 27 травня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позовної заяви, оскаржуваного судового рішення та апеляційної скарги

26 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку за неоплату аліментів за період з 14.11.2018 року по 20.01.2022 року в сумі 151 183,51 грн.

Позов обґрунтований наступним.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27.03.2019 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2018 року.

Відповідач ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, у зв`язку з чим виникла заборгованість по аліментах, яка станом на 01.2020 року становила 15 579,50 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим державним виконавцем ДВС Дніпровського району м. Херсона, згідно довідки-розрахунку за № 70108 від 27.09.2021 року.

Сума пені за прострочення сплати аліментів за період з 14.11.2018 року по 20.01.2022 складає 151 183,51 грн. Розрахунок додається.

З урахуванням наведеного, посилаючись на ст.196 СК України, позивачка просила задовольнити позов та судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду першої інстанції від 21.02.2022 року було відкрито провадження у справі за вказаним позовом, суд вирішив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с.14).

Оскаржуваним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2024 року, в якому ухвалою цього ж суду від 27 травня 2024 року виправлено описку, позов був задоволений частково, з заявлених до стягнення 151 183,51 грн в якості неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 14.11.2018 року по 20.01.2022 було стягнуто з відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 14.11.2018 року по 20.01.2020 року в сумі 15 579,50 грн. Крім того, з відповідача на користь держави було стягнуто судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Задовольняючи частково позов і вважаючи вимоги про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів обґрунтованими, суд першої інстанції виходив з положень ч.1 ст.196 СК України, а також з того, що відповідач несвоєчасно і не в повному розмірі сплачував аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжувала навчання, в результаті чого заборгованість по аліментах ОСОБА_2 на утримання дитини за період навчання повнолітньої дочки, а саме з 14.11.2018 року по 20.01.2020 року, становила 15 579,50 грн.

Також суд виходив з того, що дочка відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчила навчання 20.01.2020 року.

Також суд враховував правові позиції Верховного Суду, викладені Великою Палатою у постанові від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц.

Також суд виходив з того, що загальна сума неустойки (пені) повинна обраховуватись за формулою p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……….(An х 1% х Qn), де p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Також суд виходив з того, що пеню слід стягнути у розмірі 15 579,50 грн, який дорівнює 100 відсотків заборгованості, яка встановлена з наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , за період навчання повнолітньої дочки, а саме з 14.11.2018 року по 20.01.2020 року. При цьому суд взяв до уваги наданий позивачкою розрахунок пені за прострочення сплати аліментів (151 183,51 грн).

У своїй апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказане рішення суду першої інстанції скасувати.

Зокрема, вказав, що судом не було враховано його заяву про виклик та допит в якості свідка його дочки Кіріацької Ксенії. Адже він платив дочці, яка не проживала з матір'ю, кошти на руки, купував потрібні речі.

Також зазначив, що суд не прийняв до уваги того, що мати його дочки Ксенії за 25 років цивільного шлюбу жодного дня не працювала.

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 08.10.2024 року о 09-40 годині, однак позивачка ОСОБА_1 , яка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася та про причини неявки суд не повідомила. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання позивачки неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаної особи не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за її відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27.03.2019 року у справі № 766/22499/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання позов було частково задоволено. Зокрема, суд вирішив:

--- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.11.2018 року та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку, залежно від того, яка з цих обставин настане першою;

--- в іншій частині позовних вимог відмовити (а.с.4).

Вказане судове рішення оприлюднене в ЄДРСР.

Згідно з розрахунком заборгованості, проведеним державним виконавцем Дніпровським відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заборгованість по аліментах ОСОБА_2 на утримання дитини станом на 01.08.2021 року становить 36 025 грн. При цьому, заборгованість по аліментах ОСОБА_2 на утримання дитини за період навчання повнолітньої дочки, а саме з 14.11.2018 року по 20.01.2020 року, становить 15 579,50 грн (а.с.6).

Відповідно до копії диплому К20 № 001155 Державного навчального закладу "Херсонське вище професійне комерційне училище"та копії Свідоцтва про здобуття повної загальної середньої освіти серії НОМЕР_1 Державного навчального закладу "Херсонське вище професійне комерційне училище", виданихна ім`я ОСОБА_3 , остання закінчила навчання 20.01.2020 року і здобула професію "Кухар розряд 4; Кондитер розряд 3" (а.с.22).

Позивачкою надано свій розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, відповідно до якого пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань складає 151 183,51 грн. При цьому вона виходила з розміру аліментів конкретного місяця, дати сплати аліментів (відсутні платежі), кількості днів прострочення (а.с.3).

Відповідно до ч.8 ст.83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи вказані положення закону, розгляд справи за відсутності відповідача і, відповідно, відсутність в нього можливості надати відповідні докази, апеляційний суд вважає поважною причину неподання скаржником у встановлений строк докази, у зв`язку з чим ухвалив прийняти їх на стадії апеляційного перегляду справи.

Таким чином, при апеляційному розгляді до матеріалів справи були прийняті долучені до апеляційної скарги Виписка по картці НОМЕР_2 відносно ОСОБА_3 за період з 26.09.2016р по 30.06.2019р (на 44 сторінках, в яких відсутні сторінки від 10 до 17 включно за період з 11.01.2019р по 25.03.2019р та сторінка 24 за період з 10.11.2018р по 19.11.2018р), а також Виписка по картці НОМЕР_2 відносно ОСОБА_3 за період з 30.06.2019р по 01.07.2020р (на 53 сторінках).

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він є правильним по суті.

Відповідно до положень ст.196 СК України:

--- у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (частина 1);

--- у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" (частина 2).

Згідно з ч.14 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження":

--- за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів;

--- за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів;

--- за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів;

--- у подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік;

--- суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У своїй постанові від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц Велика палата Верховного Суду, відступаючи від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року справі № 6-94цс15 та наступних постановах, зробила такий правовий висновок:

--- статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини;

--- неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти;

--- у статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення;

--- правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення;

--- отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

р = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць;

--- пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення;

--- отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, яка видана у відповідності до положень Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5, та не спростованого відповідачем, вбачається невиконання останнім встановленого судом обов`язку щодо сплати аліментів (з листопада 2018р по липень 2021 року не внесено жодного платежу).

Доказів, що така заборгованість утворилася із незалежних від боржника причин, матеріали справи не містять, при розгляді справи в суді першої інстанції відповідачем таких доказів не надано, як і не долучено таких до апеляційної скарги при апеляційному розгляді справи.

Апеляційний суд проаналізував надані відповідачем (долучені до апеляційної скарги) Виписку по картці НОМЕР_2 за період з 26.09.2016р по 30.06.2019р, а також Виписку по картці НОМЕР_2 за період з 30.06.2019р по 01.07.2020р відносно ОСОБА_3 . Значні Виписки не містять жодних даних про сплату відповідачем вказаних аліментів.

Враховуючи положення Сімейного кодексу України та вищезазначений висновок Великої Палати Верховного Суду, враховуючи і межі позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано визначив суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за формулою, наведеною у вказаній вище постанові Великої Палати Верховного Суду, та взяв до уваги розрахунок, наданий позивачкою.

Апеляційний суд враховує, що обов`язок відповідача зі сплати аліментів виник з 14.11.2018 року і тривавдо закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, а саме з того часу і до того часу, який вказано у рішенні суду першої інстанції про стягнення аліментів.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Апеляційний суд враховує, що на спростування наданого позивачкою розрахунку відповідачем свого розрахунку не надано, отже він по суті наданий позивачкою розрахунок визнає.

Також суд першої інстанції обґрунтовано послався на обмеження пені, передбачене ч.1 ст.196 СК України, і дійшов правильного висновку про стягнення пені у розмірі, що не перевищує 100% заборгованості, тобто у розмірі 15 579,50 грн, що обрахована за період навчання повнолітньої дочки, а саме з 14.11.2018 року по 20.01.2020 року.

Таким чином, встановивши зазначене, те, що відповідач неналежно виконує покладений на нього обов`язок, оскільки стягнуті з нього рішенням суду аліменти не сплачував, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених статтею 196 СК України підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів, а тому підставно частково задовольнив позов.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду правильним, зроблений у відповідності до чинного законодавства.

Висновки суду апеляційної інстанції

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами та висновків суду не спростовують.

Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на неврахування судом його заяви про виклик та допит в якості свідка його дочки Кіріацької Ксенії, адже, як він вказав, він платив дочці, яка не проживала з матір'ю, кошти на руки, купував потрібні речі. При цьому апеляційний суд враховує те, що у своїй заяві від 28.03.2024р відповідач лише просив суд викликати ОСОБА_3 , вказавши її мобільний телефон. Проте, в порушення положень ч.2 ст.91 ЦПК України він не зазначив місце проживання (перебування) або місце роботи свідка, обставини, які він може підтвердити та які входять до предмета доказування. Судом у задоволенні вказаного клопотання відповідача про виклик дочки було відмовлено. Також в аналогічному клопотанні було відмовлено й апеляційним судом при перегляді цього рішення суду першої інстанції. Інших доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позову, відповідач не надав. Апеляційний суд враховує те, що надання дочці якихось коштів на руки чи купівля їй деяких речей, про що вказує відповідач і що стороною відповідачки не заперечується, жодним чином не може означати виконання ним свого обов`язку по сплаті аліментів, стягнутих за рішенням суду. Також апеляційний суд враховує й те, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, розмір якої був обчислений виконавцем згідно зі ст.195 СК України, боржником на підставі тієї ж норми закону не було оскаржено, що є обов`язковим для боржника, який намагається оскаржити відповідні дії чи бездіяльність виконавця, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, зробленій у постанові від 13.03.2024 року у справі № 569/17794/22 ("…суд апеляційної інстанції надав оцінку зібраним у справі доказам та врахував, що боржник не спростував розмір заборгованості по аліментам, визначений державним виконавцем, та не оскаржив розрахунок").

Також, слід залишити поза увагою й посилання скаржника на залишення судом поза увагою того, що мати його дочки Ксенії за 25 років цивільного шлюбу жодного дня не працювала. При цьому суд апеляційної інстанції враховує те, що вказані доводи не впливають на правильність прийнятого судом рішення і не містять підстав для його скасування.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для того, щоб апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 08 жовтня 2024 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова