Справа №345/2830/24
Провадження № 2-о/345/106/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2024 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту родинних відносин, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, яку мотивує тим, що її батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали у своєму будинковолодінні по АДРЕСА_1 разом із заявницею ОСОБА_1 .

За час свого життя батько зробив заповіт від 19.03.2001р. на житловий будинок та присадибну ділянку 0,11 га на свого сина (брата заявниці) ОСОБА_6 (зацікавлена особа особі по справі), який на час смерті з батьком не проживав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько заявниці ОСОБА_7 . Провівши його похорони, заявниця із своєю сім`єю продовжувала проживати у вищевказаному будинковолодінні разом із мамою ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати заявниці ОСОБА_5 . Провівши її похорони, заявниця із своєю сім`єю продовжує проживати у вищевказаному будинковолодінні по даний час.

Так як спадкодавець крім будинковолодіння мав у власності земельну ділянку у вигляді паю, яка нікому не була заповідана, тому заявниця вирішила в даний час оформити спадщину. З цього приводу заявниця звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_7 на вищевказану земельну ділянку площею 1,04 га.

При подачі документів до нотаріуса, заявниця представила своє свідоцтво про народження і свідоцтво про смерть батька ОСОБА_7 , проте нотаріусом було виявлено, що у її свідоцтві про народження в графі «батьки» батьком записаний ОСОБА_4 , а у свідоцтві про смерть батька чомусь записаний « ОСОБА_7 », хоча інші відомості про батька в цих документах повністю співпадають (роки народження, місце народження і місце смерті). У зв`язку із невідповідністю імені батька « ОСОБА_8 » у свідоцтві про народження заявниці та у свідоцтві про смерть « ОСОБА_9 », нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як не підтверджено факту родинних відносин між заявницею та батьком.

Тому заявниця звернулася до суду з метою встановити факт родинних відносин між нею та померлим батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даний юридичний факт має юридичне значення для оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 01.05.2024 провадження у справі відкрито у порядку окремого провадження з викликом учасників справи.

У судове засідання заявниця та її представник - адвокат Кобзан Р.М не з`явилися, однак представник подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та заявниці, зазначив, що вимоги заяви підтримує в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 , яка є рідною сестрою заявниці, у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви визнає повністю. В заяві зазначає, що покійний ОСОБА_7 дійсно був їх батьком, постійно проживав у своєму домоволодінні з дружиною ОСОБА_5 . Повідомляє, що у її свідоцтві про народження також батьком зазначений ОСОБА_4 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , який є рідним братом заявниці, в судове засідання двічі не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що батько заявниці ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та мати заявниці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали у будинковолодінні по АДРЕСА_1 разом із заявницею ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується довідкою виконкому Верхнянської сільської ради від 03.04.2024р. №120 (а.с.15), свідоцтвом про народження (а.с.6), свідоцтвом про одруження (а.с.5).

За час свого життя ОСОБА_7 зробив заповіт від 19.03.2001р. на житловий будинок та присадибну ділянку 0,11 га, на свого сина, (брата заявниці) ОСОБА_6 , який на час смерті не проживав з померлим (а.с.17, 15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько заявниці ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати заявниці ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10).

Спадкодавець ОСОБА_7 , крім будинковолодіння, мав у власності земельну ділянку у вигляді паю, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 06.03.2001р. серія НОМЕР_1 (а.с.12).

Заявниця звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_7 на вищевказану земельну ділянку площею 1,04 га (а.с.14).

При подачі документів до нотаріуса заявниця представила своє свідоцтво про народження і свідоцтво про смерть батька ОСОБА_7 , проте нотаріусом було виявлено, що у її свідоцтві про народження в графі «батьки» батьком записаний ОСОБА_4 , а у свідоцтві про смерть батька записаний « ОСОБА_7 ». У зв`язку із невідповідністю імені батька « ОСОБА_8 » у моєму свідоцтві про народження та у свідоцтві про смерть « ОСОБА_9 », нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як не підтверджено факту родинних відносин між мною та батьком, що підтверджується постановою нотаріуса від 05.04.2024р. за №199/02-31 (а.с.13).

Таким чином, для того, щоб реалізувати своє право на спадщину, є необхідність встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_7 .

Судом встановлено, що факт родинних відносин між заявницею ОСОБА_11 та ОСОБА_7 підтверджується аналізом правовстановлюючих документів.

Так, згідно свідоцтва про народження заявниці, її прізвище, ім`я, по батькові зазначено: « ОСОБА_12 », у графі батьки записаний батько: « ОСОБА_4 », мати: « ОСОБА_5 » та місце її народження зазначено с. Станькова, Калуського району (а.с.6).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про шлюб ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Станькова Калуського р-ну, одружився із ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка с. Станькова Калуського р-ну, які одружилися 01.02.1963р. (а.с.18).

У свідоцтві про смерть батька ім`я вже « ОСОБА_9 », хоча всі інші дані повністю збігаються з даними батька в свідоцтві про народження заявниці, і в свідоцтві про його шлюб, а саме: прізвище « ОСОБА_14 », по батькові « ОСОБА_15 », місце його смерті «село Станькова Калуського району». Також, якщо проаналізувати, що він помер у віці 72 роки, то по підрахунках з датою його народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - його вік співпадає (а.с.11, 6, 18).

Крім того, із довідки виконавчого комітету Верхнянської сільської ради за №120 від 03.04.2024р. видно, що в будинковолодінні по АДРЕСА_1 проживали члени сім`ї: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - дочка; зять та онуки. Також в даній довідці вказано, що заповіт посвідчувався від імені ОСОБА_7 у виконкомі Верхнянської сільської ради 19.03.2001р. за №13 (а.с.15.) З заповіту від 19.03.2001р. видно, що ОСОБА_7 заповів частину свого майна своєму сину ОСОБА_2 (а.с.17).

Аналіз вищевказаних документів та записів про ОСОБА_4 і ОСОБА_7 вказує, що в одному і тому ж будинковолодінні АДРЕСА_1 проживав із заявницею і її мамою ОСОБА_5 одна і таж особа ОСОБА_7 , який був одружений із мамою заявниці як ОСОБА_4 , а заповіт вчинений цією ж особою на свого сина, як ОСОБА_2

Крім того ще за життя батько заявниці, будучи ОСОБА_7 , через рішення суду встановлював приналежність йому довідки про заробітну плату, якою йому видали на ім`я « ОСОБА_8 », що підтверджується рішенням Калуського міськрайонного суду від 04.09.2002р. (а.с.20).

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вказано в ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Для заявниці встановлення факту родинних відносин між нею і покійним батьком необхідний для прийняття спадщини, тобто виникнення майнових прав. Таким чином, встановлення даного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, вона зможе оформити свої спадкові права. Крім того, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення.

Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази.

Судом встановлено достатньо доказів, які підтверджують, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зацікавлені особи по справі, які є рідний братом і сестрою заявниці, не подали суду жодних заперечень щодо задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин, що розглядається.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її права на спадкування, зважаючи на те, що заявниця не має іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт родинних відносин, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268, 273, 319 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий