Справа № 461/7105/23 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/811/379/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Чижа Л.М.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

01.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування поданого позову покликався на те, що 01 вересня 2012 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1960. Від даного шлюбу у них є дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що відповідач участь у вихованні та утриманні їхнього сина ОСОБА_4 не бере з червня 2022 року. Відповідно до акту від 17.02.2023, їхній син - ОСОБА_4 проживає разом з позивачем та бабусею ОСОБА_6 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Утримання та виховання їхнього спільного сина здійснює ОСОБА_1 , тому просив суд позов задоволити.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07 листопада 2023 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів - відмовлено.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відповідач участь у вихованні та утриманні їхнього сина ОСОБА_4 не бере з червня 2022 року. Відповідно до акту від 17.02.2023 син - ОСОБА_4 проживає разом з позивачем - ОСОБА_1 та бабусею - ОСОБА_7 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Утримання та виховання сина здійснює ОСОБА_1 . Звертає увагу на те, що 22 травня 2023 року Галицькою РА ЛМР за заявою ОСОБА_3 винесено Розпорядження №151 про встановлення ОСОБА_3 днів та годин зустрічей з малолітнім сином ОСОБА_8 . Станом на момент розгляду справи, розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 22.05.2023 №151 є чинним та жодною із сторін не оскаржувалось. Вважає, що твердження відповідача про те, що вона здійснює утримання їхнього сина не підтверджено жодними доказами. Згідно акту № 300 ЛКП «Вулицьке» від 05.12.2023 у квартирі АДРЕСА_4 ніхто не проживає. Стверджує, що цим доказом спростовуються доводи відповідача, що син проживає разом із нею.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу задовольнити. Інші учасники в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, представник ОСОБА_3 ОСОБА_9 подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні, проте колегія суддів, вважає, що причини неявки в судове засідання не є поважними, тому у клопотанні слід відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що 01 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №1960, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

У шлюбі в ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 /а.с.16/.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 19 квітня 2023 року шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано/а.с.18-21/.

Постановою Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року рішення Галицького районного суду міста Львова від 19 квітня 2023 року змінено, виключено з мотивувальної частини рішення абзац наступного змісту - «спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає, утримання спільного сина здійснює позивач - ОСОБА_1 , спору щодо утримання і виховання сина немає»/а.с.22-24/.

Відповідно до акту складеного комісією Львівського міського комунального підприємства «Айсберг» у складі майстрів по експлуатації житлового фонду ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 17.02.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстрований але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своїм батьком ОСОБА_1 /а.с.17/.

Відповідно до акту №262 складеного ЛКП «Вулецьке» у складі майстра дільниці ОСОБА_13 , економіста ОСОБА_14 , юриста ОСОБА_15 від 09.10.2023, ОСОБА_3 проживає разом із своїм сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі АДРЕСА_4 без реєстрації, згідно договору оренди квартири від 01.01.2023 /а.с.37/.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, Галицькою РА ЛМР було розглянуто заяву ОСОБА_3 та 22 травня 2023 року винесено Розпорядження №151 про встановлення ОСОБА_3 днів та годин зустрічей з малолітнім сином ОСОБА_8 .

Відповідно до Розпорядження ОСОБА_3 визначені наступні дні і години зустрічі матері з сином: 1-а та 3-я субота місяця з 11.00 год. до 19.00 год.; 2-а та 4-а неділя місяця з 11.00 год. до 19.00 год.; кожна середа місяця з 13.30 год. до 19.00 год.; 1-ша та 3-я п`ятниця місяця з 13.30 год. до 19.00 год. Зобов`язано батька ОСОБА_1 не чинити перешкод зустрічам та спілкуванню матері ОСОБА_3 із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.65/.

За таких обставин, оскільки відповідачка зверталась до Галицької РА ЛМР із заявою про встановлення їй днів та годин зустрічей з малолітнім сином ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із своїм батьком ОСОБА_1 .

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини на користь позивача.

Відповідачка є працездатною особою, тобто може мати дохід, а відтак в змозі утримувати свою дитину.

Тому, враховуючи вік дитини, загальновідомі обставини про щоденну потребу дитини в їжі, одязі, засобах гігієни, забезпеченні необхідних побутових умов та умов для духовного і фізичного розвитку, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі однієї чверті всіх видів заробітку підлягають до задоволення.

Ураховуючи наведене, рішення суду слід скасувати ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, стягувати з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 листопада 2023 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову, а саме з 01 вересня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено: 11.10.2024

Головуючий

Судді