Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Шумило Н.Б.

за участю секретаря судового засідання Кравчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Німець Олена Михайлівна, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстрований Виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпастської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 01.08.2009 року зроблено запис №65, змінити прізвище позивача на дошлюбне « ОСОБА_3 », стягнути з відповідача на користь позивача правничі витрати в розмірі 13250 грн. та судовий збір в розмір 1211,20 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 01.08.2009 року ОСОБА_1 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрований Виконкомом Кам?яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Україна про що в Книзі реєстрації шлюбів 01.08.2009 року зроблено запис №65, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 . Від вищевказаного шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Фактичні відносини між подружжям припинені.

Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, ведення спільного побуту та інші цінності. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї. Часті порозуміння зіпсували відносини та довіру між подружжям, що призводило до постійних сварок та образ одне одного. Між позивачем та відповідачем втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим та таким, що суперечить інтересам позивача. Позивач заявляє, що після розірвання шлюбу має намір іменуватися дошлюбний прізвищем « ОСОБА_3 ».

Процесуальні дії по справі, заяви сторін

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.10.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін.

Позивач в судове засідання 14.11.2024 року не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. При цьому, представник позивача подала заяву, згідно якого просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання 14.11.2024 року повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. При цьому, подав заяву, згідно якої проти розірвання шлюбу та зміни прізвища позивача не заперечує, разом з тим заперечує проти стягнення з нього судових витрат в повному обсязі на користь позивача.

Враховуючи подані заяви, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрували шлюб 01.08.2009 року у виконкомомі Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпастської області, про що складено відповідний актовий запис №65. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « ОСОБА_6 », дружини - « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 виданого 01.08.2009 року.

З копії свідоцтва про народження серія народження НОМЕР_4 від 03.09.2010 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , його батьками записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Також до позову додано копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серія НОМЕР_5 від 22.09.2009 та копію її картки платника податків.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі.

Суд бере до уваги, викладені позивачем у позовній заяві обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Фактичні відносини між подружжям припинені. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, ведення спільного побуту та інші цінності. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї. Часті порозуміння зіпсували відносини та довіру між подружжям, що призводило до постійних сварок та образ одне одного. Між позивачем та відповідачем втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим та таким, що суперечить інтересам позивача.

Суд, також приймає до уваги позицію відповідача викладену у заяві від 14.11.2024, в якій просить розірвати шлюб.

З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, згоду відповідача, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає.

Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити позивачці дошлюбне прізвище.

Щодо розподілу судових витрат

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Позивач у позовній заяві зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу становить 13250 гривень.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Так, представником позивача долучено до матеріалів справи договір про надання правової допомоги №128-09/24-1 від 23.09.2024, який укладено між адвокатом Німець Оленою Михайлівною та ОСОБА_1 .

Згідно платіжної інструкції №9355-4530-0353-3454 від 24.09.2024 ОСОБА_1 здійснено оплату ОСОБА_7 за подання позовної заяви про розірвання шлюбу в розмірі 13250, 00 грн.

Відповідач заперечив у повному обсязі проти стягнення з нього на користь позивача судових витрат.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Окрім того, слід зазначити, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Враховуючи наведене, принцип обґрунтованості та пропорційності, характер та час витрачений на виконання адвокатом роботи, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, категорії справи, її складності, ціну позову та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру до 8000,00 грн. та з урахуванням того, що відповідач визнав позовні вимоги слід стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 76-81, 137, 141, 142, 247, 263-265, 280-283, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 01.08.2009 року у виконкомомі Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпастської області, про що складено відповідний актовий запис №65.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Повернути з державного бюджету України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) 50 відсотків сплаченого нею поданні позову судового збору, згідно квитанції 5250-2681-6879-6406 від 03.10.2024 року у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 14 листопада 2024 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило