Ухвала

Іменем України

04.10.2024 м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Омельченко І.І., розглянувши заяву адвоката Лейковської Альони Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,

Встановив:

04 жовтня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява адвоката Лейковської Альони Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що адвокатом Лейковською А.О. в інтересах ОСОБА_1 подано до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики. 22.03.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно з яким ОСОБА_1 позичив (передав), а ОСОБА_2 прийняв грошові кошти в сумі 3192284,00 гривень, що в еквіваленті становить 120 000,00 доларів США за курсом НБУ, строком на один рік до 22.03.2017. Даний договір позики укладено та підписано ОСОБА_2 за згодою дружини ОСОБА_3 із забезпеченням виконання зобов`язань позичальника договором застави. Вказаний договір позики укладався в інтересах сім`ї та його укладання відповідає спільному волевиявленню. 05.04.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно з яким ОСОБА_1 позичив (передав), а ОСОБА_2 прийняв грошові кошти в сумі 3254280,00 гривень, що в еквіваленті становить 120 000,00 доларів США за курсом НБУ, строком на один рік до 05.04.2018. Аналогічним чином як з попереднім договором позики зазначений договір позики від 05.04.2017 року укладено ОСОБА_2 за згодою дружини ОСОБА_3 . У подальшому між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено низку додаткових договорів до договору позики від 05.04.2017 року, а саме: 16 березня 2018 року, 14 березня 2019 року, 10 березня 2020 року. У визначений договорами строк ОСОБА_2 не було повернуто відповідні суми коштів за цими договорами позики та не було вчинено жодних дій, спрямованих на часткове повернення суми позики ОСОБА_1 . Оскільки договори позики від 22.03.2016 року та від 05.04.2017 року (з урахуванням додаткових договорів) укладені ОСОБА_2 за згодою дружини ОСОБА_3 та в інтересах сім`ї, тому в них виникає солідарна відповідальність за грошовими зобов`язаннями перед ОСОБА_1 . Натомість ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення сум позик, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за договором позики від 22.03.2016 року в загальному розмірі 8 065 507,37 гривень (з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат за час прострочення) та договором позики від 05.04.2017 року (з урахуванням додаткових договорів) у розмірі 4 939 968,00 гривень.

У ОСОБА_1 виникають обгрунтовані побоювання щодо можливої недобросовісної поведінки відповідачів після того, як вони дізнаються про факт його звернення до суду з позовом.

Беручи до уваги досить велику суму заборгованості, що виникла в зв`язку з невиконанням грошових зобов`язань за договорами позики від 22.03.2016 року та від 05.04.2017 року (з урахуванням додаткових договорів), та недобросовісну поведінку відповідачів, є очевидним, що судове рішення (у випадку задоволення позовних вимог) буде виконуватися в примусовому порядку.

Протягом декількох років ОСОБА_2 не вчиняв жодних дій, спрямованих хоча б на часткове повернення ОСОБА_1 боргу, відтак, ОСОБА_2 навмисно не виконує зобов`язання за договорами позики щодо повернення грошових коштів та є недобросовісним позичальником, оскільки в будь-який спосіб ухиляється від виконання обов`язків, покладених на нього договорами позики.

Таким чином, адвокат Лейковська А.О. прохала суд накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а саме: - земельна ділянка кадастровий номер :05:001:0428, місце розташування: АДРЕСА_1 , площею 0,161 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218; - земельна ділянка кадастровий номер :05:001:0023, місце розташування: Полтавська обл., Кобеляцький р-н, с. Шевченки, площею 1,5 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080; - земельна ділянка кадастровий номер :00:002:0202, місце розташування: Полтавська обл., Кобеляцький р-н, Дашківська сільська рада, площею 3,0099 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218; - земельна ділянка кадастровий номер :00:002:0216, місце розташування: Полтавська обл., Кобеляцький р-н, Дашківська сільська рада, площею 3,01 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218; - земельна ділянка кадастровий номер :05:001:0282, місце розташування: Полтавська обл., Кобеляцький р-н, с. Шевченки, площею 2,2095 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8; - будинок з господарськими будівлями, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 13059819; - житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33126117; накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , а саме: - земельна ділянка кадастровий номер :05:001:0429, місце розташування: АДРЕСА_2 , площею 0,1736 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218; - земельна ділянка кадастровий номер :05:001:0100, місце розташування: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Шевченки, площею 0,75 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080; - земельна ділянка кадастровий номер :05:001:0384, місце розташування: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Шевченки, площею 0,42 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218; - земельна ділянка кадастровий номер :00:002:0215, місце розташування: Полтавська обл., Кобеляцький р-н, Дашківська сільська рада, площею 3,01 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218; - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірими із заявленими вимогами, про що вказано в ч. 3 ст. 150 ЦПК України.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (постанови Верховного Суду від 08.07.2021 року по справі № 400/5954/20, від 21.11.2018 року по справі № 826/8556/17, від 25.04.2019 року по справі № 826/10936/18).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою надасть змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Вище наведене кореспондується з практикою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.07.2020 року по справі № 910/3836/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року по справі № 381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 подав позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики.

Підставою звернення до суду з позовом стало невиконання відповідачем ОСОБА_2 своїх зобов`язань за договором позики від 22.03.2016 року та договором позики від 05.04.2017 року (з урахуванням додаткових договорів), які він уклав за згодою дружини ОСОБА_3 , що призвело до виникнення заборгованості перед ОСОБА_1 на загальну суму 13005475,37 гривень.

У заяві про забезпечення позову представник позивача обґрунтувала та навела підстави для вжиття заходу забезпечення позову саме шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Як вбачається з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, в ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наявне на праві власності нерухоме майно, за рахунок якого можна було б в добровільному порядку виконати зобов`язання перед ОСОБА_1 .

З огляду на те, що ОСОБА_2 ігнорує визначені в договорах позики строки повернення сум позики, така поведінка позичальника свідчить про можливі потенційні ризики вчинення відповідачами інших недобросовісних дій в майбутньому, зокрема, відчуження відповідачами належного їм на праві власності нерухомого майна з метою недопущення в подальшому звернення стягнення на таке майно в ході примусового виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Оскільки між сторонами дійсно існує спір щодо стягнення боргу за договором позики від 22.03.2016 року в розмірі 8 065 507,37 гривень (з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат за час прострочення) та договором позики від 05.04.2017 року (з урахуванням додаткових договорів) у розмірі 4 939 968,00 гривень, вважаю, що накладення арешту на відповідне нерухоме майно відповідачів є співмірним з позовними вимогами, оскільки має місце обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання можливого рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власників, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Необхідно зазначити, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Таким чином, наявні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суддя,-

Постановив:

Заяву адвоката Лейковської Альони Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності:

1) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

-земельна ділянка кадастровий номер :05:001:0428, місце розташування: АДРЕСА_1 , площею 0,161 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218;

-земельна ділянка кадастровий номер :05:001:0023, місце розташування: Полтавська обл., Кобеляцький р-н, с. Шевченки, площею 1,5 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080;

-земельна ділянка кадастровий номер :00:002:0202, місце розташування: Полтавська обл., Кобеляцький р-н, Дашківська сільська рада, площею 3,0099 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218;

-земельна ділянка кадастровий номер :00:002:0216, місце розташування: Полтавська обл., Кобеляцький р-н, Дашківська сільська рада, площею 3,01 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218;

-земельна ділянка кадастровий номер :05:001:0282, місце розташування: Полтавська обл., Кобеляцький р-н, с. Шевченки, площею 2,2095 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8;

-будинок з господарськими будівлями, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 13059819;

-житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33126117;

2) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , а саме:

-земельна ділянка кадастровий номер :05:001:0429, місце розташування: АДРЕСА_2 , площею 0,1736 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218;

-земельна ділянка кадастровий номер :05:001:0100, місце розташування: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Шевченки, площею 0,75 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080;

-земельна ділянка кадастровий номер :05:001:0384, місце розташування: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Шевченки, площею 0,42 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218;

-земельна ділянка кадастровий номер :00:002:0215, місце розташування: Полтавська обл., Кобеляцький р-н, Дашківська сільська рада, площею 3,01 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218;

-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя