Провадження №: 2/755/8723/24
УХВАЛА

про відмову у витребуванні доказів

"13" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

за участі:

представника позивача - адвоката Костенок А.М.

представника відповідача - адвоката Уварова С.С.

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, в залі суду, в порядку загального позовного провадження клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Костенок Андрія Михайловича, про витребування доказів, подане в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, визнання відсутніми зобов`язань та третейської угоди,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, визнання відсутніми зобов`язань та третейської угоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13 листопада 2024 року на 12 год. 00 хв.

13 листопада 2024 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Костенок А.М., подано клопотання про витребування доказів. Представник позивача просив витребувати у Регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» інформаційну довідку про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, спадкового договору, заведеної спадкової справи, переліку спадкоємців та виданих свідоцтв про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи необхідність витребування доказів, представник позивача зазначає, що ОСОБА_3 є стороною договору (особа, яка вказана у договорі) позики 16 серпня 2022 року

№ 16/08-22/П. Після його смерті відкрилася спадщина, тому щодо спадкоємців ОСОБА_3 може бути вирішено питання про вступ у справу, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача на стадії підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні 13 листопада 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Костенок А.М., вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Уваров С.С., проти задоволення клопотання про витребування доказів заперечував, оскільки ОСОБА_3 не є стороною у справі, тому відсутні правові підстави для з`ясування кола спадкоємців.

Суд, вивчивши подане клопотання та матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, доходить такого.

За змістом частин третьої, четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною другою статті 76 ЦПК України встановлено, що ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Статтею 83 ЦПК України встановлено правила подачі доказів.

Відповідно до частини першої статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Тобто, така процесуальна дія, як витребування доказів судом вчиняється за умови чіткої вказівки у якої саме особи сторона по справі просить витребувати доказ, а також умови неможливості надання таких доказів стороною, яка заявила відповідне клопотання, та надання доказів неможливості їх отримання.

Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті

83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Позивачем заявлено вимоги про визнання недійсним договору позики від 16 серпня 2022 року

№ 16/08-22/11, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , визнання відсутніми зобов`язання ОСОБА_1 на підставі такого договору позики, а також визнання відсутньою третейської угоди щодо передачі спорів на розгляд і вирішення до третейського суду для вирішення конкретного спору (суду ad hoc), викладену у формі третейського застереження в пункті 7 оспорюваного договору позики.

З матеріалів справи встановлено, що між сторонами виник спір стосовно визнання недійсним договору позики від 16 серпня 2022 року № 16/08-22/ІІ, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала у користування грошові кошти в сумі 76 000 000,00 грн строком до 31 березня 2024 року, про що також складено розписку від 16 серпня

2022 року, що становить додаток № 1 до договору.

23 грудня 2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір відступлення прав вимоги (цесії) № 23/12-22/Ц, відповідно до умов якого ОСОБА_3 відступив ОСОБА_2 право вимоги за договором позики від 16 серпня 2022 року № 16/08-22/П, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у розмірі 76 000 000,00 грн.

Рішенням Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 03 червня

2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики від

16 серпня 2022 року № 16/08-22/ІІ задоволено в частині стягнення заборгованості у розмірі 76 000 000,00 грн та витрат на сплату винагороди третейського судді у сумі 76 000,00 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 червня 2024 року заяву ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 03 червня 2024 року, задоволено та видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 16 серпня 2022 року

№ 16/08-22/ІІ у розмірі 76 000 000,00 грн та витрат на сплату винагороди третейського судді у розмірі 76 000,00 грн, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Станом на день розгляду справи виконавчий лист звернено до примусового виконання та вчиняються виконавчі дії.

Оцінюючи обгрунтованість заявленого клопотання суд враховує, що згідно із частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи (стаття 46 чинного ЦПК України).

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно із статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом наведеної норми процесуального права процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе шляхом залучення правонаступника, а не зміни відповідача, та лише у разі, коли фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво - це заміна сторони іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Враховуючи, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер до пред`явлення позову у даній справі, останній не набув цивільної процесуальної правоздатності у даному цивільному процесі, тобто не був стороною у даній справі на момент смерті, таким чином застосування інститутуту правонаступництво у даному випадку не передбачено.

За статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, які нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

З матеріалів справи встановлено, що 23 грудня 2022 року між ОСОБА_3 та

ОСОБА_2 укладено договір відступлення прав вимоги (цесії) № 23/12-22/Ц, відповідно до умов якого ОСОБА_3 відступив ОСОБА_2 право вимоги за договором позики від 16 серпня 2022 року

№ 16/08-22/П, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 0, у розмірі 76 000 000,00 грн.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Підстави заміни кредитора у зобов`язані передбачені статтею 512 ЦК України, зокрема, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому, статтею 519 ЦК України встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Таким чином, у договорі позики від 16 серпня 2022 року № 16/08-22/П відбулася зміна кредитора (правонаступництво), тобто, до ОСОБА_2 перейшли усі права та обов`язки ОСОБА_3 як кредитора у такому зобов`язанні.

З наведеного слідує, що наявність або відсутність спадкоємців після смерті ОСОБА_3 жодним чином не впливає на права та обов`язки ОСОБА_1 , як боржника за договором позики від

16 серпня 2022 року № 16/08-22/П, який оспорюється у судовому порядку.

При цьому, суд також враховує, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що договір відступлення прав вимоги (цесії) від 23 грудня 2022 року № 23/12-22/Ц, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у встановленому законом порядку визнано недійсним чи неукладеним.

Правовідносини, що можуть виникнути між ОСОБА_4 та спадкоємцями ОСОБА_3 щодо недійсності переданого права вимоги також не стосуються прав та обов`язків ОСОБА_1 , оскільки остання не є стороною такого договору.

Виходячи з предмету та підстав позову, характеру спірних правовідносин, обставин, які підлягають встановленню під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що клопотання про витребування доказів задоволенню не підлягає, оскільки такі докази не міститимуть інформацію щодо предмета доказування в межах заявлених позовних вимог.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що інститут витребування доказів під час розгляду справи не може використовуватися стороною у справі для збирання інформації, що не входить до предмета доказування та може бути використана стороною в інших судових провадженнях, оскільки сторони цивільного процесу зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 81, 84, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Костенок Андрія Михайловича, про витребування доказів, подане в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, визнання відсутніми зобов`язань та третейської угоди, - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.О. Хромова