Провадження № 2/537/1512/2024
Справа № 537/1868/22
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2024 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Хіневич В.І., за участю секретаря судового засідання Бакай М.С., представника відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У серпні 2022 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» звернувся до суду із позовною заявою, де просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором №4854727 від 01.11.2021 року, у розмірі 40 722,50 грн та судові витрати в сумі 2481,00 грн.

В обґрунтуванні позову вказав, що 01.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №4854727, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 9 100,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 25.07.2022 року становить 40722,50 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 9100,00 грн.; заборгованість за відсотками 30712,50 грн.; заборгованість за комісією 910,00 грн. 09.02.2022 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення прав вимоги №80-MЛ, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_2 за кредитним договором №4854727 від 01.11.2021 року.

03.10.2022 року заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області по справі № 537/1868/22 було задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмежено відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №4854727 від 01.11.2021 року в розмірі 40 722,50 грн та стягнуто сплачений судовий збір в сумі 2 481,00 грн.

В червні 2024 року відповідач, ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, згідно якої просив суд поновити строк на подачу заяви та скасувати заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.10.2022 року по справі №537/1868/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.09.2024 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.10.2022 року по цивільній справі №537/1868/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні призначивши до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.10.2024 року підготовче провадження у даній справі закрито. Справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» свого представника не направив, однак направив клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, позов прохає задовольнити в повному обсязі. У поданих письмових поясненнях на заяву про перегляд судового рішення, вказали, що станом на дату звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості розмір непогашеного кредиту відповідача складає 40 722,50 грн. Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення (міститься в матеріалах справи) дана сума складається з: 9100, 00 грн. - тіло кредиту, що взято позичальником відповідно до умов Договору № 4854727, комісії за оформлення кредиту - 910,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п.1.5.1), процентів за користування кредитом - 3 412,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2). Дані проценти нараховувались протягом 30 днів (строк кредитування). Після завершення строку кредитування позичальнику нарахувались проценти в сумі 27 300,00 грн. протягом 60 днів згідно п.п.1.6, 2.3.1.2 Договору. А саме стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (фактичний залишок у зв`язку з непогашенням позичальником заборгованості за тілом кредиту, становив й надалі 9 100,00 грн.) Позичальник збільшує строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Тобто, тіло кредиту: 9 100,00 грн., одноразова комісія за оформлення кредиту згідно п.1.5.1 Договору: 910,00 грн., проценти згідно п.1.5.2 Договору нараховані протягом строку кредитування - 30 днів: 3 412,50 грн., проценти згідно п.1.6, 2.3.1.2 Договору нараховані протягом перевищеного строку кредитування - 60 днів: 27 300,00 грн., кошти, які надходили в рахунок погашення заборгованості: 0,00 грн., разом: 40 722,50 грн. Щодо тверджень про не одержання відповідачем повідомлення про відступлення права грошової вимоги, зазначають, що до позовної заяви додано копію Повідомлення-вимоги про погашення кредитної заборгованості та про зміну кредитора та копію Повідомлення про відступлення права вимоги, що надсилались відповідачу на адресу місця реєстрації ОСОБА_2 ..

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засідання прохав відмовити у задоволенні позову з підстав того, що надані позивачем документи не є документами первинного обліку; строк кредитування становить 30 днів, тому нараховані за їх межами відсотки не підлягають до стягнення; позивачем не доведено суму нарахованих відсотків, вважає її надто великою та такою, що не відповідає вимогам ч.2 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування»; відсутнє належе повідомлення боржника про відступлення прав вимог, так як на його адресу не надходило повідомлення про відступлення прав грошової вимоги.

Суд, заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що 01.11.2021 року ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «Мілоан» з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву на кредит №4854727 від 01.11.2021 року, договір про споживчий кредит №4854727 від 01.11.2021 року та паспорт споживчого кредиту. Договір був укладений у електроній формі. Згідно умов договору кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит (п.1.1. договору).

Згідно п.2.1 кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок.

Сума (загальний розмір) кредиту становить 9100,00 грн. у валюті: українські гривні (п.1.2. договору).

Кредит надається строком на 30 днів із 01.11.2021 (включно) (п.1.3. договору).

Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 01.12.2021 (п.1.4. договору).

Комісія за надання кредиту: 910,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово (п.1.5.1. договору).

Проценти за користування кредитом: 3412,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2. договору).

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6. договору).

Згідно із п.2.3.1. продовження указаного в п.1.3. договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства tengo.ua за посиланням https://tengo.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч., сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту на певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховується за ставкою, визначеною п.1.5.2. договору.

Згідно із п.2.3.1.2. пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

За п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

Додатком №1 до договору про споживчий кредит №4854727 від 01.11.2021 є графік платежів за кількістю днів у розрахунковому періоді - 30 днів; проценти за користування кредитом: 3412,50 грн.; комісія: 910,00 грн.; реальна річна процентна ставка: 11 215,00; загальна вартість кредиту: 13 422,50 грн. Додатком №2 до договору є паспорт споживчого кредиту №4854727, від 01.11.2021. Підпис споживача (електронний підпис одноразовим ідентифікатором).

Згідно із довідкою ТОВ «Мілоан», останнім підтверджено, що клієнт ОСОБА_2 , з яким укладено договір №4854727 від 01.11.2021, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): F78081; дата відправки ідентифікатора позичальника 01.11.2021; та вказано номер телефону.

Факт укладання вказаного договору ОСОБА_2 не оспорено. Згідно платіжного доручення №600088916 від 01.11.2021 року ТОВ «Мілоан» здійснило переказ коштів ОСОБА_2 у сумі 9100 грн.

Тож судом встановлено, що Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Виконання Товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором підтверджується платіжним дорученням.

Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору та згідно довідки станом на 25.07.2022 заборгованість відповідача становить 40722,50 грн, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 9100,00 грн.; заборгованість за відсотками 30712,50 грн., заборгованість за комісією 910,00 грн.

09.02.2022 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір відступлення прав вимоги №80-MЛ, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_2 , за кредитним договором №4854727 від 01.11.2021 року.

Згідно акту приймання передачі Реєстру боржників та витягу з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги №80-MЛ від 09.02.2021 року, TOB «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до ОСОБА_2 за Договором про споживчий кредит №4854727 від 01.11.2021 року у розмірі 40722,50 грн.

Матеріалами справи підтверджується здійснення новим кредитором оплати Прав вимоги, які підлягали відступленню згідно договору №80-МЛ від 09.02.2021 року.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 надсилалися повідомлення-вимоги про погашення кредитної заборгованості та про зміну кредитора та повідомлення про відступлення права вимоги.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, крім того статтею 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.03.2018 №444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч.1 ст.1050 ЦК України, застосуванню підлягає положення статті 625 цього Кодексу, що є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.

Наведене узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, яка у справі №910/4518/16 від 05.04.2023 дійшла висновку, що сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх. Відтак, для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Із огляду на викладене, суд вважає, що договір про споживчий кредит містить строк його виконання 30 днів упродовж яких кредитор, керуючись статтею 1054 ЦК України мав право нараховувати проценти за користування кредитними коштами за відсотковою ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2. договору). Належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позичальником дій, які б підтверджували її свідомий намір пролонгації зобов`язання за договором про споживчий кредит, позивачем не надано; тоді як наявний у справі розрахунок заборгованості не є первинним бухгалтерським документом, а тому відсутніми є підстави для застосування положень п.2.3.2., 4.2. договору про споживчий кредит, а отже його пролонгації.

Доказів виконання кредитором умов п.4.2 договору, а саме, направлення відповідної вимоги боржнику, до суду не подано, що з урахуванням змісту договору виключає підстави до стягнення відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору.

Тож, суд дійшов висновку, що у договорі відсутні чіткі та зрозумілі для споживача умови про право кредитодавця нараховувати проценти за фактичне правомірне користування коштами після закінчення строку дії договору. Адже, у графіку платежів, на який зроблене посилання у договорі, чітко встановлений період користування коштами - 30 днів і визначений розмір процентів, який підлягає сплаті за правомірне користування процентами, тоді як зміст пункту 1.4. вказує на те, що нарахування процентів є саме відповідальністю позикодавця за неповернення кредиту (неправомірне користування коштами), хоча одночасно передбачено продовження строку кредитування до невизначеної дати.

Отже, слід виходити з того, що сторони не узгодили належним чином відповідальність за прострочення грошового зобов`язання відповідно до статті 625 ЦК України, у виді сплати процентів за неправомірне користування кредитом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4854727 від 01.11.2021 року в розмірі 13422,50 грн., що складає: тіло кредиту - 9100,00 грн.; заборгованість за комісією 910,00 грн. ; та заборгованість за відсотками 3412,50 грн. (п. 1.5.2 Договору, виходячи із суми наданого кредиту у 9100,00 грн., строку кредитування 30 днів та відсоткової ставки 1,25% за кожен день користування кредитом).

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає до часткового задоволення, тож судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача у відсотковому співвідношенні до задоволеності вимог (32,96%, що становить 817,74 грн).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 530, 610, 612,629, 1054, 1048 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмежено відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, місце реєстрації - 79018, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, б.1, корпус 28) заборгованість за кредитним договором №4854727 від 01.11.2021 року в розмірі 13422,50 грн. та сплачений судовий збір в сумі 817,74 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Хіневич