Справа № 132/3281/24
Провадження № 2-о/132/176/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"15" листопада 2024 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Калинівська міська рада Хмільницького району Вінницької області) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

Заявник в заяві вказує, що у вересні 2024 року він звернувся до нотаріуса з метою укладення договору купівлі-продажу належної йому частини квартири, яка розташована в АДРЕСА_1 та надав відповідні документи.

Після огляду наданих документів, нотаріус повідомив заявнику, що в свідоцтві про право власності на житло, видане 16 лютого 1994 року викокномом Калинівської мської ради народних депутатів невірно зазначено його «по батькові», а тому укласти договір купівлі-продажу не представляється за можливе.

Тому заявник вимушений звернутись до суду з даною заявою про встановлення факту належності йому свідоцтва про право власності на житло.

Заявник ОСОБА_1 надав до суду заяву за вх. № 11072/24 від 13.11.2024 року, в якій просить розгляд по справі проводити за його відсутності, позовні вимоги ним заявлені підтримує повністю.

Заінтересована особа уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області Трохименко М.В. в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, проти задоволення вимог, викладених у заяві ОСОБА_1 не заперечує.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, прийшов до наступного.

Так, судом встановлено, що у вересні 2024 року заявник звернувся до нотаріуса з метою укладення договору купівлі-продажу належної йому частини квартири, яка розташована в АДРЕСА_1 та надав відповідні документи.

Після огляду наданих документів, нотаріус повідомив заявнику, що в свідоцтві про право власності на житло, видане 16 лютого 1994 року викокномом Калинівської мської ради народних депутатів невірно зазначено його «по батькові», а тому укласти договір купівлі-продажу не представляється за можливе.

Так у паспорті громадянина України, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера платника податків та інших наявних у заявника документах по батькові зазначено « ОСОБА_2 », а у свідоцтві про право власності на житло по батькові зазначено як « ОСОБА_3 ».

Той факт, що саме ОСОБА_1 належить свідоцтво про право власності на житло, видане 16 лютого 1994 року викокномом Калинівської мської ради народних депутатів підтверджується вищезазначеними доказами, які долучено до матеріалів справи.

Згідно ст. 317, 319, 321 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Описані розбіжності в написанні по батькові заявника перешкоджає йому вільно розпоряджатись майном.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, а оформлення особистих чи майнових прав, які випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючий.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 81, 211, 247, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа Калинівська міська рада Хмільницького району Вінницької області) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 лютого 1994 року викокномом Калинівської мської ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя: