Провадження № 2/522/6112/24
УХВАЛА

14 листопада 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чорнухи Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Гудзюк Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною завою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В.

Ухвалою суду від 19.09.2024 провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначенням судового засідання на 17.10.2024.

На адресу суду 30.09.2024 від позивача надійшла заява про відмову від позову та закриття провадження у справі, у зв?язку із тим, що шлюб розірвано через органи державної реєстрації актів цивільного стану за взаємною згодою сторін.

08.10.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява про проведення судового засідання без участі позивача та закриття провадження у справі.

Також 08.10.2024 від відповідача надійшла заява про проведення судового засідання без участі відповідача та не заперечення проти задоволення заяви про відмову від позову.

У судове засідання 17.10.2024 сторони не з?явились, повідомлялись про дату, час та місце судового засідання шляхом направлення смс-повідомлення, поштового відправлення та оголошенням про виклик відповідача до суду. Судове засідання відкладено на 14.11.2024.

У судове засідання 14.11.2024 сторони не з?явились, клопотання та заяви до суду не подавали.

Дослідивши матеріали справи та заяву позивача про відмову від позову та закриття провадження у справі, суд дійшов висновку про необхідність у її задоволенні з огляду на наступне.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України).

Приписами ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (ч.1 ст. 206 ЦПК України).

Згідно п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповаідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Оскільки позивач відмовився від позову, суд з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу та, у зв`язку з тим, що така відмова не суперечить інтересам сторін та не порушує їх права, суд вважає за необхідне прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно ч. ч.1, 3 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Судом встановлено, що при поданні позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, згідно квитанції 1972-9754-6721-1115 від 16.07.2024 та перевірено зарахування суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Оскільки заяву про відмову від позову позивач подав заяву 30.09.2024, тобто до початку розгляду справи по суті, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків суми сплаченого судового збору, тобто 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 49, 142, 206, 255, 256, 258, 260, 261, 352-355 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову у справі № 522/11861/24 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Закрити провадження у справі № 522/11861/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України в Одеської області (, адреса: 65023, Одеська область, м. Одеса, вулиця Садова, буд. 1 - А) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) 50 відсотків судового збору, тобто 605,60 гривень, сплачених за квитанцією № 1972-9754-6721-1115 від 16.07.2024 року на суму 1211,20 гривень, одержувач: ГУК в Од. обл./Приморський р-н/22030101; , IBAN: UA0015758, призначення платежу: 095 Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, Приморський районний суд м. Одеси.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Юлія ЧОРНУХА