Справа № 216/3467/21
Провадження № 2/216/538/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю: секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олексійович, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Болозенко Тетяна Олександрівна, про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

14 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_3 . Батьком заповіт складено не було, тому після його смерті позивачка, її сестра ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом отримали по 1/3 частки у спадщині, що складається з 1/2 частки житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності, виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Т.О. за спадковою справою № 41/2017 позивачка та її мати прийняли спадщину у розмірі 1/6 та 1/6 частки відповідно. Відповідачка не прийняла спадщину після смерті батька у розмірі 1/6 частини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_4 , після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається із 4/6 часток житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , позначений в технічному паспорті літерою «А-2», загальною площею 73,3 кв.м, житловою площею 28,6 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: вбиральнею «Б», гаражем «В», огорожею «№ 1, 2, 3», водоколонкою І, замощенням ІІ.

ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла позивачці все своє майно, та остання звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О., однак листом нотаріуса було повідомлено, що у зв`язку з тим, що відповідачка не прийняла у спадок 1/6 частину будинку, то видача позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом можлива лише після того, як відповідачка повідомить про наявність або відсутність права на обов`язкову частку у спадщині. Посилаючись на вищевказані обставини, позивачка просила суд задовольнити позов в повному обсязі.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Болозенко Тетяна Олександрівна надала суду пояснення по справі, зі змісту яких встановлено наступне. По спадковій справі після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 спадщину прийняли три спадкоємці: дружина ОСОБА_4 , донька ОСОБА_1 , та донька ОСОБА_2 . Законом передбачена вимога щодо зазначення всіх спадкоємців у свідоцтвах про право на спадщину, виданих на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зазначена також і ОСОБА_2 як спадкоємець за законом, що прийняла спадщину відповідно до поданої заяви про прийняття спадщини. Відповідно, ОСОБА_2 за статтею 1269 ЦК України вже є спадкоємцем за законом після померлого батька, що також зазначено в текстах виданих свідоцтв про право на спадщину іншим спадкоємцям - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , тому додаткового встановлення в судовому порядку не вимагає.

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця ( ОСОБА_2 ) звернутися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, в складі якої є нерухоме майно. Станом на теперішній час право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими побудовами за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_2 не виникло, а тому вимога про припинення права власності є незрозумілою.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олексійович у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку позов підлягає задоволенню.

Матеріалами спадкової справи № 41/2017 заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що після смерті останнього з заявами про прийняття спадщини звернулися дружина ОСОБА_4 , та доньки ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 .

ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , у праві спільної сумісної власності на майно, в розмірі 1/3 частки, яка складається із: 1/2 частки житлового будинку А-2 загальною площею 73,3 кв.м, житловою площею 28,6 кв.м, з господарськими спорудами: цегляною вбиральнею Б, кам`яним гаражем В, огорожею № 1-3, водоколонкою І, замощенням ІІ, за адресою: АДРЕСА_1 ; а також ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки, яка складається із: 1/2 частки житлового будинку А-2 загальною площею 73,3 кв.м, житловою площею 28,6 кв.м, з господарськими спорудами: цегляною вбиральнею Б, кам`яним гаражем В, огорожею № 1-3, водоколонкою І, замощенням ІІ, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвами про право власності від 09.11.2017, виданих приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Т.О., та зареєстрованого в реєстрі за №№ 1881, 1882, 1883. Крім того, у вищевказаних свідоцтвах про право на спадщину також зазначена як спадкоємець за законом ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину відповідно до поданої нею заяви про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , яка заповітом від 22.11.2019, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О., заповіла належне їй майноОСОБА_1 .

Матеріалами спадкової справи № 17/2020 заведеної після смерті ОСОБА_4 встановлено, що після її смерті з заявами про прийняття спадщини звернулись донькиОСОБА_1 , та ОСОБА_2 .

Листом приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. від 03.11.2020 № 594/02-14, позивачці роз`яснено, що в матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 знаходиться заява ОСОБА_2 , в якій остання стверджує, що приймає спадщину після смерті матері, однак у вказаній заяві відсутня інформація про наявність або відсутність у неї права на обов`язкову частку у спадщині, згідно статті 1241 ЦК України. ОСОБА_2 було двічі повідомлено у письмовій формі про зобов`язання з`явитися в нотконтору та повідомити про наміри щодо спадкування після смерті матері, та наявність права на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України).

Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Нормами статей 1233-1234 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Також, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Статтею 1241 ЦК України визначено право на обов`язкову частку у спадщині.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (стаття 1297 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідачка звернулася до нотаріусів із заявами про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_3 , однак спадщину в розмірі 1/6 частки на житловий будинок АДРЕСА_1 так і не оформила, та після смерті матері - ОСОБА_4 , не повідомила про наявність права на обов`язкову частку у спадщині згідно статті 1241 ЦК України, чим своїми діями позбавила права позивачку оформити свої спадкові права за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 .

Невиконання відповідачкою норми статті 1241 ЦК України порушує права позивачки, та позбавляє останню їх захистити в інший спосіб окрім судового.

Частиною 1 статті 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом.

Згідно статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Постановою Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 визначено, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

Відповідно до вимог статті 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Ринкова вартість будинку, з господарськими будівлями, загальною площею 73,3 кв.м, житловою площею 28,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складає 49 119 грн.

06 листопада 2023 року позивачкою було внесено на рахунок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області грошові кошти в розмірі 8186,50 грн компенсації вартості 1/6 частки майна ОСОБА_2 .

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в інший спосіб позивачка не може захистити порушені відповідачкою права.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 372, 1216-1218, 1220, 1233-1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 10,11,12,13, 264-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олексійович, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Болозенко Тетяна Олександрівна, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 на 1/6 частку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_3 .

Визнати право власності за ОСОБА_1 на 4/6 частини домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері - ОСОБА_4 .

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/6 частини домоволодіння,розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/6 частини домоволодіння,розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/6 частки домоволодіння в розмірі 8186,50 грн (вісім тисяч сто вісімдесят шість гривень п`ятдесят копійок), що розміщені на депозитному рахунку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олексійович, місцезнаходження: АДРЕСА_4 ;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Болозенко Тетяна Олександрівна, місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Лермонтова, буд. 29.

Суддя Ю.В.Онопченко