Справа № 274/5532/24 Провадження № 2/0274/1410/24 РІШЕННЯ
27.11.2024 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
І. Короткий зміст позовних вимог
Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості:
- 8900,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 890,00 грн - заборгованість за комісією;
- 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 7550,00 грн - сума заборгованості за відсотками;
- за Договором позики № 6148323 в розмірі 4870,50 грн, з яких:
- 1500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 3370,50 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою;
- 0,00 грн - сума заборгованості за процентами на прострочену позику;
- 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 163150,50 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 20.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 9622577. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.
26.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 26122023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄФПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 26.12.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
26.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем укладено договір позики № 76475267.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
04.09.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 4656249.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.12.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
13.09.2023 між ТОВ "Маніфою" та відповідачем укладено договір позики № 6148323. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, за допомогою одноразового ідентифікатора.
11.01.2024 було укладено договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до якого ТОВ "Маніфою" відступило на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі до відповідача на суму 4870,50 грн, з яких: 1500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3370,50 грн - сума заборгованості за відсотками за користування позикою.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 15.02.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 26.02.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Відповідач не виконала свого обов`язку та не повернула надані їй кредитні кошти в строки, передбачені кредитними договорами, договорами позики, у зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 08.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено.
Ухвалою суду від 12.09.2024 вирішено перейти до розгляду справи за позовом Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Від відповідача заяв по суті справи до суду не надійшло, остання не скористалася своїм процесуальним правом та не направила до суду відзив на позовну заяву, у судові засідання не з`являлася, про розгляд справи повідомлена належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню
За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.
В ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
У ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
В ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація, в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦКУ встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, щорозмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до ст. ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Відповідно до ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду
26.12.2023 між TOB «Мілоан» та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 26122023, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги до позичальників, у тому числі за договором про споживчий кредит № 9622577 від 20.08.2023.
У даній справі відповідачем не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, як і презумпція правомірності його не спростована.
26.08.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 76475267.
Договір підписаний відповідачем електронним підписом, за допомогою одноразового ідентифікатора 0hYk6VpCkb.
Обґрунтовуючи позовну вимоги, позивач надав суду договір позики № 76475267 від 26.08.2023, в якому зазначена сума кредиту, строк кредитування та відсоткова ставка.
Після закінчення строку кредитування відповідач не повернула грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними.
14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників.
28.07.2021 та 27.02.2024 «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підписали додаткову угоду №2 та додаткову угоду № 20 до договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021. Сторони погодили внести зміни до п.1.3 договору та викласти його в наступній редакції: «клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимоги чинного законодавства.» Відступлення права вимоги за реєстром боржників № 17 від 27.02.2024.
У даній справі відповідачем не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, як і презумпція правомірності його не спростована.
Разом з тим, суд не погоджується із розміром заявленої заборгованості за нарахованими процентами, з огляду на таке.
При здійсненні кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, кредитор повинен суворо дотримуватися умов, встановлених договором, у тому числі в частині формулювання назв таких нарахувань, проведенні їх розрахунку, що забезпечує прозорість і однозначність вимог.
Таким чином, суд приходить до висновку, що за погодженням сторін, строк дії кредитного договору визначено до 25.09.2023, оскільки в матеріалах справи відсутні докази що відповідачка вчинила дії для продовження строку дії договору позики.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та пеню припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
04.09.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4656249.
Договір підписаний відповідачем електронним підписом, за допомогою одноразового ідентифікатора F0SfR8KFSH.
Згідно з п. 2 договору позики вбачається, що позикодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 3000,00 грн. (п. 2.1.) Строк позики 30 дні (п.п. 2.2.). Процентна ставка (базова)/день 29,71 %. Базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 2,50 %. Дата надання позики 04.09.2023. Дата повернення позики (останній день) 04.10.2023. Знижена процентна ставка/день - 0,01 %. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70 %. Пеня %/день - 2,70 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 2333,96 %. Орієнтовна загальна вартість позики -3900,00 грн.
Обґрунтовуючи позовну вимоги, позивач надав суду договір позики № 4656249 від 04.09.2023, в якому зазначена сума кредиту, строк кредитування та відсоткова ставка. Після закінчення строку кредитування відповідач не повернула грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними.
14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників.
28.07.2021 та 27.02.2024 «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підписали додаткову угоду №2 та додаткову угоду № 20 до договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021. Сторони погодили внести зміни до п.1.3 договору та викласти його в наступній редакції: «клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимоги чинного законодавства.» Відступлення права вимоги за реєстром боржників № 19 від 27.02.2024.
У даній справі відповідачем не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, як і презумпція правомірності його не спростована.
Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що відповідач не здійснювала погашення заборгованості по кредиту та не повернула кредит протягом строку, обумовленого сторонами при укладенні договору, тобто до 04.10.2023 тим самим допустила істотне порушення виконання своїх кредитно-договірних зобов`язань, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) в сумі 3000,00 грн, які підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд не погоджується із розміром заявленої заборгованості за нарахованими процентами, з огляду на таке.
При здійсненні кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, кредитор повинен суворо дотримуватися умов, встановлених договором, у тому числі в частині формулювання назв таких нарахувань, проведенні їх розрахунку, що забезпечує прозорість і однозначність вимог.
Згідно умов укладеного кредитного договору, сторони домовились, що договір є строковим: за умовами п.п. 2.2. договору, відповідач повинна була повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом (дата платежу) у строк до 04.10.2023. Кредит було надано на 30 днів. Орієнтовна загальна вартість позики 3900,00 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку, що за погодженням сторін, строк дії кредитного договору визначено до 04.10.2023, оскільки в матеріалах справи відсутні докази що відповідачка вчинила дії для продовження строку дії договору позики.
Відтак, у межах 30-денного строку кредитування до закінчення дії кредитного договору, а саме до 04.10.2023, відповідачка зобов`язана була повернути кредиторові кредит у розмірі 3000,00 грн та 900,00 проценти за користування кредитом, що підтверджується таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Оскільки строк дії договору позики закінчився 04.10.2023, тому починаючи з цієї дати нарахування кредитором відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування є безпідставним.
Беручи до увагу строк кредитування, розмір відсотків, визначений в кредитному договорі, суд дійшов висновку, що з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача заборгованість по відсоткам за договором позики № 4656249 від 04.09.2023 у розмірі 900,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню за договором позики № 4656249 від 04.09.2023 складає 3900,00 грн.
Доказів на підтвердження погашення заборгованості, відповідачка суду не надала.
11.01.2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача в сумі 4870,50 грн, з яких : 1500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3370,50 грн - сума заборгованості за процентами на прострочену позику.
З долученого позивачем розрахунку вбачається, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики № 6148323 від 13.09.2023 станом на 02.12.2023 (день повернення позики) загальний розмір заборгованості становить 1729,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1500,00 грн; заборгованість за процентами на дату повернення позики 229,50 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку, що за погодженням сторін, строк дії кредитного договору визначено до 02.12.2023, оскільки в матеріалах справи відсутні докази що відповідачка вчинила дії для продовження строку дії договору позики.
Відтак, у межах 80-денного строку кредитування до закінчення дії кредитного договору, а саме до 02.12.2023, відповідачка зобов`язана була повернути кредиторові кредит у розмірі 1500,00 грн та 229,50 грн процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком за договором позики № 6148323 від 13.09.2023 (додаток № 1). Оскільки строк дії договору позики закінчився 02.12.2023, тому починаючи з цієї дати нарахування кредитором відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування є безпідставним.
Беручи до увагу строк кредитування, розмір відсотків, визначений в кредитному договорі, суд дійшов висновку, що з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача заборгованість по відсоткам за договором позики № 6148323 від 13.09.2023 у розмірі 229,50 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню за договором позики № 6148323 від 13.09.2023 складає 1729,50 грн.
Відповідно до умов договору, кредит надано в розмірі 4000,00 грн (п. 1.1. договору), строком 360 днів. Дата надання кредиту 06.09.2023. Дата погашення кредиту 30.08.2024 (п. 1.2. договору). Процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 цього договору. (п.п. 1.4.1. договору).
Доказів на підтвердження погашення заборгованості, відповідачка суду не надала.
Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовнихї вимог.
V. Розподіл судових витрат
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2366,08 грн судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача судовий збір пропорційно до кількості та розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:
- 8900,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 890,00 грн - заборгованість за комісією;
- 2587,50 грн - сума заборгованості за відсотками;
- за Договором позики № 4656249 в розмірі 3900,00 грн, з яких:
- 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 900,00 грн - сума заборгованості за відсотками;
- за Договором позики № 6148323 в розмірі 1729,50 грн, з яких:
- 1500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 229,50 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою;
- 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 127484,50 грн.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплачений судовий збір у розмірі 2366,08 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення виготовлено09.12.2024.
Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА