Справа № 766/7516/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Скрипнік Л.А.,

за участю секретаря судового засідання Бівалькевич А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 11.05.2010 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлена із Умовами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок (що підтверджується випискою по рахунку) та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 37 000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунком. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбаченим договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом внесення грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Відповідачем порушено зобов`язання за кредитним договором. Станом на 01.08.2023 року відповідач має заборгованість у розмірі 46 060,82 грн., яка складається з наступного: 36 639,13 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9 421,69 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 45 885,24 грн. станом на 01.08.2023 року та судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

29.03.2024 року від представника відповідача - адвоката Петряєва В.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просив відмовити в задоволенні позову.Заперечуючи проти позову представник відповідача посилається на пропуск позивачем позовної давності, у зв`язку з чим просить застосувати наслідки спливу позовної давності. По суті заявлених позовних вимог відповідачка заперечує з підстав, що викладені у Постанові ВП ВС по справі №127цс14 від 22.10.2014 року.

25.04.2024 року від представника відповідала надійшла відповідь на відзив в якій просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 15.01.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала повноваження представнику.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в задоволені позову просив відмовити з підстав зазначених у відзиві.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 11.05.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н, шляхом підписання анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У заяві зазначено, що ОСОБА_1 погоджується з тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами банку», які були надані їй для ознайомлення в письмову вигляді.

З довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» вбачається, що за вказаним договором відповідачці надано кредитні картки № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , остання з терміном дії до останнього дня січня 2023 року.

Згідно із вказаним договором, відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 15 000,00 грн., який в подальшому було збільшено до 37 000,00 грн.

13.10.2021 року відповідач ОСОБА_2 підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Крім того, 13.10.2021 року відповідач ОСОБА_2 підписала паспорт кредитних продуктів ПриватБанку, у якому зазначена інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, штрафів. Ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 13.10.2041 року.

У вказаній Інформації зазначено: базова відсоткова ставка за користування кредитом, порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості, розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 01.08.2023 за ОСОБА_1 мається заборгованість в розмірі 46 060,82 гривень, яка складається з наступного: 36 639,13 гривень заборгованість за кредитом; 9 421,69 гривень заборгованість за простроченими відсотками.

Взяті на себе зобов`язання за договором №б/н від 11.05.2010 позивач виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачці кредитні ресурси. В свою чергу, ОСОБА_2 отримувала кредитні кошти, користувалася ними та протягом тривалого періоду часу виконувала зобов`язання щодо їх повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою, які надано позивачем до суду.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок розірвання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно із частинами 1-2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, в якій вказано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами кредитний договір.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно положень статті 634ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Саме такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17.

За змістом статті 1056-1ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як слідує із матеріалів справи, зокрема із Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 13.10.2021 року в ній містяться умови щодо строку дії кредитного ліміту, його розміру, відсоткової ставки, комісії, порядку погашення заборгованості, а також про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафу) за порушення зобов`язання, прострочення його виконання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

АТ КБ «Приватбанк», звернувшись із вимогою про погашення кредиту, просив окрім тіла кредиту, стягнути відсотки. Обґрунтовуючи своє право вимоги в цій частині, а також розмір і порядок нарахування, позивач, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором посилається на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, які розміщені на банківському сайті privatbank.ua, а також Тарифи, як невід`ємну частину договору, яким визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пені та штрафу за несвоєчасне погашення кредиту та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення.

При цьому, матеріали справи містять підтвердження, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку.

Наданий позивачем витяг із Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанком є належним доказом, оскільки цей доказ хоча і залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, але у ньому наявний підпис відповідача, що підтверджує його згоду та волевиявлення, а також обізнаність із умовами та правилами надання банківських послуг.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку.

Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту - як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через POS-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті.

Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка.

Також судом встановлено, як вбачається із виписки наданої позивачем, відповідач знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами, отже суд приходить до висновку, що користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому твердження представника відповідача щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Інші доводи відповідача та його представника на висновки суду не пливають і підстав для відмови в задоволенні позову в повному обсязі не дають.

Доводи відповідачки в частині пропуску строку позовної давності суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст.253 ЦК України).

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 користувалася кредитним коштами, що підтверджується випискою банку. Останнє зарахування коштів на рахунок у сумі 30 000,00 грн. - 27.04.2021, остання операція- плата за продукти здійснена 01.11.2022.

Із даним позовом позивач звернувся до суду 02.10.2023, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Розподіляючи судові витрати, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2684,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн, на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 19, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 11.05.2010 року розмірі 46060,82 гривень та 2684,00 гривень понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Позивач:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , МФО №305299.

Відповідач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.А. Скрипнік