справа № 759/7159/23
головуючий у суді І інстанції Єросова І.Ю.
провадження № 22-ц/824/4927/2024
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 04 вересня 2023 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Діловий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Діловий Центр» (далі - ТОВ «Компанія Діловий Центр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , який змінило у процесі розгляду справи, і остаточно просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за період з 12 квітня 2018 року до 19 червня 2023 року у розмірі 98 851,13 грн, з яких: 29 753,38 грн - сума простроченого зобов`язання за договором оренди; 6 893,91 грн - інфляційні втрати; 51 713,85 грн - сума простроченого зобов`язання по відшкодуванню витрат по сплаті комунальних послуг; 10 489,99 грн - інфляційні втрати на борг по відшкодуванню витрат по сплаті комунальних послуг, а також просило стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 2 684 грн.

На обґрунтування позовних вимог ТОВ «Компанія Діловий Центр» посилалося на те, що Приватне акціонерне товариство «АТЕК» (далі - ПрАТ «АТЕК») є власником гуртожитку - будинок АДРЕСА_1 .

07 березня 2003 року між Закритим акціонерним товариством «АТЕК», правонаступником якого є ПрАТ «АТЕК», та ТОВ «Компанія Діловий Центр» було укладено договір № 207 на виконання робіт по обслуговуванню та утриманню будівель, що перебувають на балансі власника, в тому числі на АДРЕСА_1 , який є чинним.

На виконання своїх зобов`язань за договором перед власником майна - гуртожитку на АДРЕСА_1 та надання комунальних послуг мешканцям гуртожитку відповідно до їх споживання у відособлених приміщеннях, які вони займають, ТОВ «Компанія Діловий Центр» було укладено договори з постачальниками комунальних послуг, в тому числі: договір №1710071 від 18 вересня 2018 року між ТОВ «Компанія Діловий Центр» та КП виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго»; договір №1170071 від 01 листопада 2021 року між ним та КП виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго»; договір на послуги водопостачання та водовідведення від 24 квітня 2002 року між ТОВ «Компанія Діловий Центр» та ВАТ «АК «Водоканал»; договір №08-2236 від 04 січня 2018 року між ТОВ «Компанія Діловий Центр» та КП «Профдезінфекція» виконавчого органу Київради; договір №58 від 01 липня 2018 року між ним та ТОВ «Укр-еко-сервіс»; додаткова угода №1 від 01 травня 2019 року між ТОВ «Компанія Діловий Центр» та ДП «КиївГАЗЕнерджи».

Позивач належним чином забезпечив надання комунальних послуг мешканцям гуртожитку і виконав свій обсяг зобов`язань.

02 квітня 2018 року між ним, як орендодавцем, та ОСОБА_1 було укладено договір оренди житлового приміщення № 623А/18, за яким відповідач отримала, а позивач передав у тимчасове платне користування житлове приміщення для проживання, а саме: кімнату № НОМЕР_1 за вказаною адресою.

ОСОБА_1 на порушення взятих на себе зобов`язань не сплачувала орендну плату та комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість.

Актом звірки від 30 листопада 2019 року відповідач фіксувала факт визнання заборгованості за договором, а гарантійним листом від 10 лютого 2020 року - взяла на себе обов`язок сплатити заборгованість, проте зобов`язання залишилось порушеним.

Враховуючи періодичну незначну сплату відповідачем суми заборгованості, підписання акта звірки та гарантійного листа, підстав для застосування позовної давності не вбачається.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 04 вересня 2023 року позов ТОВ «Компанія Діловий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія Діловий Центр» заборгованість зі сплати орендної плати та комунальних платежів станом на 01 червня 2023 року у розмірі 94476,52 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія Діловий Центр» судовий збір у розмірі 2592,70 грн. У задоволенні інших вимог відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість часткового задоволення позову.

Також, суд першої інстанції, врахувавши пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», дійшов висновку про часткове стягнення інфляційних втрат на заборгованість по відшкодуванню витрат зі сплати комунальних послуг за період з 30 вересня 2019 року до 24 лютого 2022 року у розмірі 2 519,30 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 вересня 2023 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, а також просила застосувати позовну давність до спірних правовідносин та стягнути з ТОВ «Компанія Діловий Центр» на її користь судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 889,06 грн за подачу апеляційної скарги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що актом звірки взаємних розрахунків за період квітень 2018 року - листопад 2019 року, складеним між позивачем та нею, вона дійсно визнала факт заборгованості за договором у розмірі 11 829,85 грн і здійснювала його погашення, станом на 31 жовтня 2020 року її заборгованість становила лише 1 689,85 грн, що підтверджується актом звірки від 31 жовтня 2020 року.

Згідно з пунктом 3.1 договору оренди, термін дії договору становить 3 місяці з дня підписання акта передачі-прийому.

Позивач не є власником майна, яке передано в тимчасове користування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22 січня 2020 року, зобов`язано ПрАТ «АТЕК» передати безоплатно гуртожиток на вулиці Чистяківській у місті Києві до комунальної власності Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Господарським судом міста Києва 29 серпня 2022 року задоволено заяву Київської міської ради про зміну порядку виконання рішення у справі № 910/17698/18.

15 грудня 2022 року прийнято рішення Київської міської ради № 5907/5948 «Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва гуртожитку та зовнішніх інженерних мереж ПрАТ «АТЕК» та внесення змін у додаток до рішення Київської міської ради від 24 травня 2012 року № 596/7933 «Про приватизацію жилих приміщень у гуртожитках м. Києва».

Таким чином, з 22 січня 2020 року, з часу набрання рішенням суду законної сили, власником майна є територіальна громада міста Києва і позивач не має права на отримання плати за майно, яке передано до територіальної громади міста Києва. Тому розрахунок позивача щодо розміру заборгованості за договором оренди, який є припиненим не відповідає дійсності і є неналежним доказом у справі.

Вона не отримувала позовну заяву з додатками, тому була позбавлена можливості подати заяву про застосування позовної давності.

Комунальні послуги нараховані на різні види послуг, в тому числі і на позицію з утримання будинку та прибудинкової території, однак між мешканцями гуртожитку та позивачем з 2020 року триває спір, межі прибудинкової території за гуртожитком не визначались, прибудинкова територія в розумінні законодавства відсутня.

Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення, проте позивачем не надано суду зазначених доказів, а сам по собі розрахунок заборгованості не доводить факт отримання відповідачем та надання позивачем комунальних послуг.

Ті послуги, які їй надаються, вона сплачує і заборгованості не має.

Не погоджуючись із апеляційною скаргою, генеральний директор ТОВ «Компанія Діловий Центр» Щербина А.П. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що термін дії договору оренди неодноразово продовжувався, відповідач продовжує проживати у кімнаті АДРЕСА_1 , а підставою для її проживання у кімнаті гуртожитку є саме договір оренди.

Орендна плата за проживання у кімнаті становить 1 690 грн, що є значно меншою від ринкових цін у місті за аналогічні помешкання, проте відповідач таку орендну плату не сплачувала протягом трьох років взагалі, але продовжувала і продовжує проживати в кімнаті.

Законодавцем було запроваджено механізм за яким позовна давність на період дії карантину, воєнного стану або надзвичайної ситуації продовжується на строк дії таких обставин, тому доводи відповідача щодо пропуску строку звернення до суду є безпідставними.

Право власності на час розгляду справи досі належить ПрАТ «АТЕК», а обслуговування гуртожитку здійснюється ТОВ «Компанія Діловий Центр», жодних змін до договору № 207 на виконання робіт по обслуговуванню об`єктів, а тим більше до договору оренди кімнати, укладеного між ТОВ «Компанія Діловий Центр» та ОСОБА_1 не вносилось.

Доводи відповідача про ненадання позивачем житлово-комунальних послуг та відсутності прибудинкової території у гуртожитку не підтверджуються жодними доказами.

Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які їй надаються позивачем, фактично користується ними, проте не сплачує їх вартість.

За змістом частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно ПрАТ «АТЕК» є власником гуртожитку у будинку АДРЕСА_1 .

07 квітня 2003 року між ЗАТ «АТЕК» та ТОВ «Компанія Діловий Центр» укладеного договір №207 про виконання робіт по обслуговуванню об`єктів АТЕК за умовами якого власник доручив, а виконавець взяв на себе обов`язки по обслуговуванню та утриманню будівель, що перебувають на балансі власника, у тому числі на АДРЕСА_1 .

02 квітня 2018 року між ТОВ «Компанія Діловий Центр» як орендодавцем та ОСОБА_1 як орендарем укладено договір оренди житлового приміщення №623А/18, за яким ОСОБА_1 отримала, а ТОВ «Компанія Діловий Центр» передало у тимчасове платне користування житлове приміщення для приживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пунктів 5.1.3, 6.1.2. договору ТОВ «Компанія Діловий Центр» зобов`язано своєчасно виставляти рахунки за комунальні послуги, а ОСОБА_1 своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі згідно вимог цього договору.

Актом звірки взаємних розрахунків за період квітень 2018 року - листопад 2019 року між ТОВ «Компанія Діловий Центр» та ОСОБА_1 , остання визнала факт заборгованості за договором у розмірі 11829,85 грн.

Гарантійним листом від 10 лютого 2020 року ОСОБА_1 взяла на себе обов`язок сплатити заборгованість протягом трьох місяців - з лютого по квітень 2020 року.

З наданого позивачем розрахунку суми боргу та інфляційних втрат на підставі договору оренди житлового приміщення станом на 01 червня 2023 року за відповідачем значиться заборгованість за договором оренди у розмірі 51713,85 грн та інфляційні втрати за невиконання умов договору оренди у розмірі 10489,99 грн.

Згідно з довідкою про нарахування та сплату комунальних послуг по особовому рахунку № НОМЕР_2 за період з 01 жовтня 2019 року до 12 червня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 29753,38 грн.

Відповідно до розрахунку, здійсненого позивачем, сума інфляційних втрат нарахованих на заборгованість за несплату комунальних послуг за період з 30 вересня 2019 року до 31 травня 2023 року складає 6893,91 грн.

Також встановлено, що ОСОБА_1 здійснюється часткова оплата за договором оренди, що є фактичним визнанням нею заборгованості.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до статті 130 ЖК України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Особливості користування жилою площею в гуртожитку, який підлягає передачі у власність територіальної громади, визначаються законом.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03 лютого 2023 року ПрАТ «АТЕК» є власником гуртожитку на АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у кімнаті АДРЕСА_1 .

07 квітня 2003 року між ЗАТ «АТЕК» та ТОВ «Компанія діловий центр» укладеного договір №207 про виконання робіт по обслуговуванню об`єктів АТЕК за умовами якого власник доручив, а виконавець взяв на себе обов`язки по обслуговуванню та утриманню будівель, що перебувають на балансі власника, у тому числі на АДРЕСА_1 .

Порядок надання житлової площі у гуртожитку, проживання, сплата наданих послуг мешканцями гуртожитку регламентується Положенням про гуртожиток ЗАТ «АТЕК» на вулиці Чистяківській, 4 у місті Києві, прийнятим на підставі Примірного положення про гуртожитки затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року №208, погодженим директором ЗАТ «АТЕК» та затвердженим генеральним директором ТОВ «КДЦ» 02 вересня 2005 року (далі - Положення).

Відповідного до пунктів 25, 26 Положення громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду. Плата за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальне послуги вноситься не пізніше десятого числа наступного за оплачуваним місяця.

Відповідно до пункту 7 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 498 від 20 червня 2018 року, користування жилою площею здійснюється: у гуртожитках державної та комунальної форми власності - виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера; у гуртожитках, що були включені до статутних капіталів господарських товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації, - за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера, або на підставі договору оренди житла.

Пунктом 11 вказаного Примірного положення встановлено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 15 Примірного положення про користування гуртожитками встановлено, що особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).

З метою належного утримання гуртожитку ТОВ «Компанія Діловий Центр» було укладено договори з постачальниками комунальних послуг, а саме:

- 18 вересня 2018 року між ТОВ «Компанія Діловий Центр» та КП виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» договір №1710071;

- 01 листопада 2021 року між ТОВ «Компанія Діловий Центр» та КП виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» договір №08030023;

- 24 квітня 2002 року між ТОВ «Компанія Діловий Центр» та ВАТ «АК «Водоканал» договір на послуги водопостачання та водовідведення;

- 04 січня 2018 року між ТОВ «Компанія Діловий Центр» та КП «Профдезінфекція» виконавчого органу Київради договір №08-2236;

- 01 липня 2018 року між ТОВ «Компанія Діловий Центр» та ТОВ «Укр-еко-сервіс» договір №58 про вивезення твердих побутових відходів;

- 01 травня 2019 року між ТОВ «Компанія Діловий Центр» та ДП «КиївГазЕнерджи» додаткову угоду №1 до договору на постачання природного газу.

17 липня 2018 року ТОВ «Компанія Діловий Центр» було сформовано Складові тарифу з утримання будинку, споруд та прибудинкової територій, розрахованих відповідно до Порядку формування тарифів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року №869 з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2015 року №515, яким було визначено перелік послуг: прибирання прибудинкової території, прибирання сходових клітин, вивезення побутових, великогабаритних, рідких відходів, прибирання підвалу, технічних поверхів, покрівлі, технічне обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем водопостачання, водовідведення, теплопостачання, каналізації, дератизація, дезінсекція, обслуговування димових та вентиляційних каналів, технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, поточний ремонт конструктивних елементів, систем водопостачання, поливання дворів, клумб, газонів, прибирання та вивезення снігу, зимове прибирання, експлуатація номерних знаків на будинках, освітлення місць загального користування, енергопостачання для ліфтів.

Порядок нарахування плати за проживання в гуртожитку передбачено пунктом 15 Примірного положення про користування гуртожитками. При цьому, розмір плати за проживання складається із нарахованої компенсації витрат позивача по комунальних послугах, виходячи з показників загально-будинкових лічильників електроенергії, газопостачання, водопостачання, лічильника теплової енергії та кількості мешканців у гуртожитку, згідно із встановленими тарифами, а також фактично понесених витрат позивачем по утриманню будівлі гуртожитку та його прибудинкової території.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України).

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) за період з 01 жовтня 2019 року до 12 червня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , наданої до заяви про зменшення розміру позовних вимог, заборгованість ОСОБА_1 становить 29 753,38 грн

Згідно з сумою розрахунку інфляційних втрат на борги по комунальним послугам ОСОБА_1 , кімната АДРЕСА_1 станом на 01 червня 2023 року становить 6 893,91 грн.

Згідно з розрахунком суми боргу та інфляційних втрат на підставі договору оренди житлового приміщення АДРЕСА_1 від 02 квітня 2018 року, укладеного між ТОВ «Компанія Діловий Центр» та ОСОБА_1 , сума боргу станом на 01 червня 2023 року становить 51 713,85 грн, а сума інфляційних втрат станом на 01 червня 2023 року - 10 489,99 грн.

Отже, вказані розрахунки містять розмежування житлово-комунальних послуг, за які наявна заборгованість, та їх розмір.

Відповідно до пункту 6 Основних умов надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 307 від 09 березня 2011 року, якщо споживач або члени його родини тривалий час (більше одного місяця на рік) не проживає (не проживають) в квартирі (житловому приміщенні у гуртожитку), при поданні ним заяви та підтверджуючих документів про відсутність його або інших зареєстрованих в цьому житловому приміщенні мешканців, відповідно до Порядку звільнення наймачів (власників) квартир (приватних будинків) та членів їх сімей за період їх тимчасової відсутності від оплати за комунальні послуги (гаряче та холодне водопостачання, водовідведення, газопостачання), затвердженого рішенням Київської міської ради від 28 березня 2002 року № 409/1843, виконавці здійснюють перерахунок плати за невикористані послуги в частині коригування витрат на вивезення і знешкодження твердих побутових відходів, виходячи з кількості тимчасово відсутніх мешканців та терміну не проживання. Перерахунки проводяться з дня виникнення права, а при несвоєчасному поданні необхідних документів - не більше, ніж за один місяць, що передує місяцю, в якому звернувся споживач.

ОСОБА_1 не надано доказів не проживання у гуртожитку, а також доказів не надання їй житлово-комунальних послуг за місцем її проживання.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне нарахування плати за прибирання прибудинкової території не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені доказами, які містять будь-які дані, на підставі яких суд може встановити ненадання зазначених послуг.

Відсутність належної технічної документації на прибудинкову територію не свідчить, що послуги з її прибирання не надавались.

Посилання в апеляційній скарзі на рішення Господарського суду міста Києва від 28 березня 2019 року у справі №910/17698/18, яким було задоволено позов Київської міської ради та зобов`язано ПрАТ «АТЕК» передати безоплатно гуртожиток на АДРЕСА_1 до комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, також не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки у спірний період гуртожиток перебував на експлуатаційному обслуговуванні та утриманні ТОВ «Компанія Діловий Центр».

Суду не були надані докази виконання рішення суду та передачу гуртожитку на обслуговування іншій комунальній організації до червня 2023 року.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги та боргу за договором оренди житлового приміщення.

Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат, з таких підстав.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень статей 509, 526 ЦК України, правовідносини, які виникли між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому на боржників покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а тому на спірні правовідносини поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України щодо стягнення з боржника суми боргу, інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц виклала правовий висновок про те, що «за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника».

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації).

Врахувавши пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», вищезазначені норми матеріального права, а також надані позивачем розрахунки заборгованості, місцевий суд дійшов правильного висновку про часткове стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у загальному розмірі 13 009,29 грн.

Аргументи апеляційної скарги про застосування до спірних правовідносин позовної давності, суд апеляційної інстанції також відхиляє, оскільки відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, дія якого постановами Кабінету Міністрів України неодноразово продовжувалася до 30 червня 2023 року.

З урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з 12 березня 2017 року.

Викладене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 грудня 2023 року у справі № 212/10834/21.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за весь заявлений період з квітня 2018 року до 19 червня 2023 року.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія апеляційного суду вважає, що рішення Святошинського районного суду міста Києва від 04 вересня 2023 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 04 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська