Справа № 201/2320/23
Провадження № 2/201/238/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 27 лютого 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача майнову шкоду в розмірі 661 893,72 грн., 50 000 грн. компенсації за спричинену моральну шкоду, 2 440 грн. витрат на проведення товарознавчої експертизи, витрати на правову допомогу в розмірі 15 000 грн. Стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 01 листопада 2022 року близько 13.55 годині в м. Дніпро на перехресті пр. Героїв і бул. Слави трапилась дорожньо-транспортна подія за участю автомобіля «SKODA-KAROQ» н/з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 і автомобіля «HYUNDAI- SONATA» н/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 .

01 листопада 2022 у відношенні водія ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Тим самим встановлено, що під час руху водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, що перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що настали. Відповідно до п. 8.7.3 (е) ПДР України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

23 грудня 2022 року постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська водія ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на вісім місяців.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2023 року постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2022 року залишено без змін.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля «SKODA-KAROQ» н/з НОМЕР_1 було заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Власником автомобіля «SKODA-KAROQ» н/з НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно експертного дослідження по визначенню матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ № 3911/22 від 27 листопада 2022, проведеного судовим експертом ОСОБА_6 встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «SKODA-KAROQ» н/з НОМЕР_1 - ОСОБА_3 внаслідок ДТП, яке мало місце 01 листопада 2022 становить 791 893 грн. 72 коп. Таким чином позивачу ОСОБА_3 завдано матеріальну шкоду у розмірі 791 893 грн. 72 коп.

Станом на 01 листопада 2022 року відповідальність водія автомобіля «HYUNDAI-SONATA» н/з НОМЕР_2 ОСОБА_4 , згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» була застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг».

Отже відповідно до страхового полісу № 207550656 та договору укладеного між власником транспортного засобу «HYUNDAI-SONATA» н/з НОМЕР_2 ОСОБА_4 та ТДВ «СК «ОБЕРІГ» встановлено ліміт у відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну розмірі 130 000 грн., які ТДВ «СК «ОБЕРІГ» 06 лютого 2023 ТДВ «СК «ОБЕРІГ» перераховано ОСОБА_3 . Отже залишок спричиненої шкоди становить 661 893, грн. 72 коп. (791 893 грн. 72 коп. - 130 000,00 = 661 893, грн. 72 коп), які позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь.

Окрім матеріальної шкоди позивачу було спричинено й моральну шкоду яку він оцінює в 50 000 грн. Так під час вчинення дорожньо- транспортної пригоди в автомобілі перебував син позивача. Після даної події та по теперішній час її малолітня дитина боїться виходити на вулицю, переходити проїзну частину дороги, так-як дуже хвилюється і з`являються сумніви щодо безпечного переходу проїзної частини дороги та пересування вулицями, постійно згадує події ДТП. Боїться також користуватися транспортними засобами в тому числі і громадськими. Внаслідок даної події у малолітньої дитини позивача погіршився психічний стан здоров`я та вона погано стала спати вночі. Це призвело до того, що позивач вимушений був звертатися до дитячого лікаря-психолога і проходити відповідні курси реабілітації.

Не погодившись з позовними вимогами, 13 квітня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив, в якому зазначено, що обгрунтовуючи розмір моральної шкоди позивач не надав жодного належного доказу на підтвердження її спричинення.

Стосовно матеріальної шкоди зазначив, висновок експерта № 3911/22 від 27 листопада 2022 р. викликає сумніви щодо об`єктивності та допустимості для подальшого використання вказаного висновку в ході визначення розміру майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП в судовому порядку за наступних обставин, а саме: судовий експерт у своєму висновку вказує на те, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 612 410 грн., а вартість матеріального збитку з урахуванням втрати товарної вартості становить 791 893 грн. Проте, є незрозумілим, чому експерт у своєму висновку надає відповідь на питання щодо вартості майнової шкоди з урахуванням втрати товарного стану т.з., замість вартості матеріального збитку. Тобто, експерт замість визначення вартості запасних частин (які підлягають заміні) та робіт (по відновленню т.з.) визначає вартість ремонтно-відновлювальних робіт з вартістю запасних частин з урахуванням втрати товарного стану т. з. після обставин ДТП. А отже виникає питання щодо товарної вартості т.з. саме з урахуванням фізичного зносу до обставин ДТП, бо товарний стан т.з. повинен знизитись саме відносно товарної вартості до ДТП з урахуванням фізичного зносу.

Окремо виникає питання, чому в супереч вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерством юстиції України та Фондом Держмайна № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 р.

Відповідачу не було надіслано повідомлення про місце та час проведення огляду т.з. експертом, що позбавило відповідача можливості бути присутнім під час огляду т.з. та ознайомлення з Актом огляду т.з. на місці огляду.

Позивач сам вказує на те, що страховою компанією відповідача, було здійснено страхову виплату позивача. Але позивач не вказує у своїй позовній заяві на розмір завданої майнової шкоди позивачу, який було визначено в порядку ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників колісних транспортних засобів» третьою особою без самостійних вимог на предмет спору.

Тобто, з наведеного вбачається, що позивачем як замовник вказаної експертизи було позбавлено відповідача можливості бути присутнім на огляді т.з. експертом, а сам висновок експерта з метою штучного збільшення розміру завданої шкоди надає відповідь на питання, які не ставились перед експертом, що засвідчується вступною частиною Висновку № 3911/22 від 27 листопада 2022 р.

Таким чином, Висновком № 3911/22 від 27 листопада 2022 р. не об`єктивно визначено розмір майнової шкоди, а саме розмір реальних витрат, які має понести/або понесла сторона з метою відновлення свого майна (ст. 22 ЦК України).

Також, позивачем не надано жодних доказів того, що останній вже поніс вказані витрати з метою відновлення свого майна.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 27 лютого 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидовій С.О. (а.с.60).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.62-63).

До суду 29 березня 2023 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.62-63).

Ухвалою судді від 29 березня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. (а.с.65-66).

13 квітня 2023 року представником відповідача подано клопотання про витребування (а.с.79-80), клопотання про призначення судової автомобільно-товарознавчої експертизи (а.с.81-82), клопотання про розгляд справи в порядку загального провадження (а.с.84-85)

17 травня 2023 року представником позивача подано заперечення на клопотання про витребування доказів (а.с.95-97), на клопотання про призначення судової експертизи (а.с.98-99).

24 травня 2023 року від представника відповідача надійшли відповіді на заперечення. (а.с.106-111).

Ухвалою суду від 24 травня 2023 року задоволено клопотання про витребування доказів. (а.с.115-116).

Ухвалою суду від 24 травня 2023 року задоволено клопотання про призначення судової автомобільно-товарознавчої експертизи, на час проведення експертизи провадження по справі зупинено. (а.с.117-119).

В матеріалах справи міститься клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи №2740-23. (а.с.129).

19 липня 2023 року представником відповідача подано додаткові обгрунтування до клопотання про призначення судової експертизи (а.с.131-132).

08 серпня 2023 року від представника позивача надійшло клопотання про надання експертові матеріалів справи для проведення експертизи, через неможливість надати експертові невидозмінений автомобіль. (а.с.133-135).

30 жовтня 2023 року експертною установою до суду надіслано матеріали справи з висновком експерта. (а.с.139-157).

Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року провадження по справі поновлено. (а.с.159).

Ухвалою суду від 11 грудня 2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд по суті. (а.с.172-173).

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог вважаючи їх необгрунтованими.

Фактичні обставини встановленні судом

01 листопада 2022 року близько 13.55 годині в м. Дніпро на перехресті пр. Героїв і бул. Слави трапилась дорожньо-транспортна подія за участю автомобіля «SKODA-KAROQ» н/з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 і автомобіля «HYUNDAI- SONATA» н/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 .

01 листопада 2022 у відношенні водія ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с.50-51).

Тим самим встановлено, що під час руху водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, що перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що настали. Відповідно до п. 8.7.3 (е) ПДР України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

23 грудня 2022 року постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська водія ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на вісім місяців. (а.с.55).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2023 року постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2022 року залишено без змін. (а.с.56-58).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.25).

Згідно експертного дослідження по визначенню матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ № 3911/22 від 27 листопада 2022, проведеного судовим експертом ОСОБА_6 встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «SKODA-KAROQ» н/з НОМЕР_1 - ОСОБА_3 внаслідок ДТП, яке мало місце 01 листопада 2022 становить 791 893 грн. 72 коп. Таким чином позивачу ОСОБА_3 завдано матеріальну шкоду у розмірі 791 893 грн. 72 коп.(а.с.26-48).

Станом на 01 листопада 2022 року відповідальність водія автомобіля «HYUNDAI-SONATA» н/з НОМЕР_2 ОСОБА_4 , згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» була застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг».

Відповідно до страхового полісу № 207550656 та договору укладеного між власником транспортного засобу «HYUNDAI-SONATA» н/з НОМЕР_2 ОСОБА_4 та ТДВ «СК «ОБЕРІГ» встановлено ліміт у відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну розмірі 130 000 грн.

06 лютого 2023 ТДВ «СК «ОБЕРІГ» було здійснено страхове відшкодування потерпілої ОСОБА_3 у розмірі 130 000 грн. шляхом перерахування коштів на банківський рахунок. (а.с.59).

Таким чином залишок за шкоду, заподіяну майну власнику колісного транспортного засобу автомобіля «SKODA-KAROQ» н/з НОМЕР_3 ОСОБА_3 становить 791 893 грн. 72 коп. - 130 000,00 = 661 893, грн. 72 коп.

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №2740-23 від 18 жовтня 2023 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ ОСОБА_3 , внаслідок пошкодження транспортного засобу «SKODA-KAROQ» н/з НОМЕР_1 під час дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 01 листопада 2022 року складає 792 917, 23 грн. (а.с.140-157).

В судовому засіданні, яке відбулось 15 квітня 2024 року, було допитано свідка, а саме чоловіка позивача ОСОБА_5 , який зазначив, що під час ДТП за кермом був він, в автомобілі окрім нього знаходився син. До медичної допомоги не звертались, проводили бесіду з психологом. Даний автомобіль в сім`ї єдиний. На експертизу яку було призначено судом автомобіль не надавався, оскільки частково відремонтований, та знаходиться на Західній Україні. ОСОБА_5 самостійно ремонтує автомобіль, який знаходиться у власності дружини, після ДТП телефонував відповідачу, для того щоб повідомити та провести експертизу, однак на телефонні дзвінки відповідач не відповідав. (а.с.198).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 та 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 29 та 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, відповідно до ст. 1187 ЦК України.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вищезазначене узгоджується з висновками щодо застосування норм права, що викладені у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц), від 14 грудня 2021 року (справа № 147/66/17) та від 09 листопада 2022 року (справа № 497/470/2021).

Оскільки вина ОСОБА_4 щодо пошкодження транспортного засобу, який належить на праві власності позивачеві підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2022 року у справі № 201/9260/22, яка залишена без змін Дніпровським апеляційним судом, а сума належного страхового відшкодування виплаченого страховою компанією у розмірі 130 000 грн. не в повній мірі покриває понесені матеріальні збитки, то, саме з відповідача підлягає стягненню різниця між вартістю матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «SKODA-KAROQ» н/з НОМЕР_3 (791 893,72 грн.) і виплаченою сумою страхового відшкодування (130 000,00 грн), отже сума не відшкодованих матеріальних збитків дорівнює 661 893, 72 грн.

Із змісту п. 34.4 ст. 34 Закону вбачається, що замовляти проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу дозволяється, як потерпілому так і страховику. Обов`язок страховика, передбачений п. 34.2 ст. 34 Закону спрямований лише на звільнення потерпілого від додаткових витрат, про що свідчить п. 34.3 ст. 34 Закону.

Таким чином, п. 34.4 Закону передбачено право потерпілої особи на самостійне залучення аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Відповідно до п. 5.5 Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен:

а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах;

б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання;

в) установити пробіг за одометром;

г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ;

ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Згідно із п. 8.1, 8.5 указаної Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

Твердження відповідача щодо завищеного розміру матеріальної шкоди спростовуються висновком проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи, оскільки за результатами експертизи матеріальна шкода складає 792 917,23 грн., тобто за висновком судового експерта сума матеріальної шкоди навіть більше суми заявленої позивачем.

Крім того, враховуючи підтверджені та достовірні витрати позивача на оплату послуг експерта у розмірі 2 440 грн., саме з відповідача стягується відшкодування даних витрат відповідно до ст. 29 та 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Згідно із позицією відображеною у ряді постанов Верховного Суду, у тому числі і у рішеннях Великої Палати, винуватець повинен відшкодувати потерпілому різницю між завданим збитком та страховою виплатою.

Покладення відповідальності у розмірі завданого збитку який повинен відшкодувати страховик на винуватця - суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Суть зводиться до того, що з винуватця можна стягнути лише ті суми, які не платить страхова, до яких, як правило відносяться: знос авто, франшиза, розмір збитку понад страхову суму. Якщо потерпілий заявляє вимогу до винуватця про відшкодування тих платежів, які повинна сплатити страхова компанія, то суд повинен відмовити у задоволенні таких позовних вимог. Єдине виключення - сам винуватець згоден самостійно покрити розмір завданого збитку, який повинен бути покритий страховою компанією.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах:№ 204/5314/18від25.11.2021; № 208/2600/17від27.10.2021; № 205/1314/16-цвід20.10.2021; № 362/3043/18від06.10.2021; № 753/311/17від06.10.2021; № 128/1453/18від06.10.2021; № 369/11644/16-цвід04.08.2021; № 759/24061/19від28.07.2021; № 523/7115/18від30.06.2021; № 204/4050/17від03.06.2021; № 607/17727/18від19.05.2021; № 523/3212/19від24.03.2021; № 753/11069/16від17.02.2021; № 760/5686/17від17.02.2021; № 592/8115/18від03.02.2021.

Оскільки, розмір майнового збитку, завданого ОСОБА_3 з вини ОСОБА_4 , перевищує ліміт страхового відшкодування, тому з ОСОБА_4 підлягає стягненню матеріальна шкода спричинена внаслідок дорожньо транспортної пригоди в розмірі 661 893,72 грн (791 893,72 грн. - 130 000,00 грн.).

З огляду на вказане вище, суд вважає позовні вимоги в даній частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо моральної шкоди, суд зазначає наступне

Позивач в позовній заяві зазначає, що в результаті протиправних дій відповідача було спричинено психологічну травму дитині позивача, в результаті чого позивач з дитиною звертався до психолога. Завдану йому моральну шкоду позивач оцінює в сумі 50 000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України (п.3, 9) № 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

На підтвердження завданої моральної шкоди позивач посилався на те, що внаслідок даної події у малолітньої дитини позивача погіршився психічний стан здоров`я та вона погано стала спати вночі. Це призвело до того, що позивач вимушений був звертатися до дитячого лікаря-психолога і проходити відповідні курси реабілітації.

Проте для підтвердження зазначеного позивачем не було надано жодних доказів, які б свідчили про звернення до психолога або про проходження курсу реабілітації

З огляду на зазначене, суд вважає дану позовну вимогу необґрунтованою, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в даній частині.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов підлягає частковому задоволенню, суд вважає за можливе стягнути з відповідача судові витрати по справі у розмірі 6 793,35грн.

Крім того, позивач просив стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 15 000 грн., яку підтверджують договором про надання правової допомоги №11 від 17 лютого 2023 року (а.с.13-14), додатком до договору про надання правової допомоги (а.с.15), квитанцією про сплату за надання послуг №10 (а.с.20) та актом виконаних робіт від 24 лютого 2023 року. (а.с.21).

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За змістом норм ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

При цьому згідно статті 30 згаданого Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Сума заявлених позивачем до відшкодування відповідачем судових витрат на правничу допомогу адвоката співмірна із складністю справи. Сам факт надання правової допомоги адвокатом та отримання її клієнтом підтверджується вищезазначеними документами. Тому, суд вважає, що позивач належними доказами довів понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката, тому вказана сума підлягає до стягнення з відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ), на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) матеріальну шкоду у розмірі 661 893,72 грн., витрати на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 2 440,00 грн., а всього 664 333,72 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ), на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ), на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) витрати за сплату судового збору у розмірі 6643,33 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2

Третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Стразова Група «Оберіг», м. Київ, вул. Василівська, 14

Повний текст рішення складено 21 червня 2024 року

Суддя С.О. Демидова