УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

15 жовтня 2024 року м. Володимир

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Каліщук А.А. вивчивши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заяву обгрунтовує тим, відповідно до паспорта громадянина України вона є ОСОБА_1 . Однак у свідоцтві про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 вона по батькові зазначена - ОСОБА_1 .

Встановлення даного факту їй необхідно для призначення пенсії за віком.

Просить встановити факт, що свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , видане Олицькою селищною радою Ківерцівського району Волинської області 06.08.1988 належить їй - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у порядку окремого провадження, визначений статтями 293 та 315 ЦПК України.

Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.1 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 2 Постанови №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що звернути увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При вирішенні питання про прийняття до розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, крім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачається позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесений її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже закрито - закриває провадження в ній.

Як встановлено Верховним Судом у постанові Великої Палати від 22 вересня 2022 року в справі № 462/5368/16-ц, захист цивільних прав та інтересів не досягається встановленням юридичних фактів. Таке встановлення є елементом оцінки обставин справи й обґрунтованості вимог. Тому воно не зумовить попередження порушення або відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного права чи інтересу.

Норми чинного законодавства України не передбачають право суду перебирати на себе повноваження інших державних органів.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст. 315 ЦПК України.

Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Таким чином, положення ч. 3 ст. 315 ЦПК України прямо забороняють встановлювати в порядку окремого провадження факт належності особі свідоцтва, яке видається органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Із змісту заяви встановлено, що заявник просить встановити факт належності їй свідоцтва про укладення шлюбу, яке видається органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Оскільки заявник просить встановити факт належності свідоцтва, що видається органами державної реєстрації актів цивільного стану, а тому відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України, судовий розгляд таких справ не підлягає в окремому провадженні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки не може бути встановлений в судовому порядку (окреме провадження) факт належності особі свідоцтва про укладення шлюбу і така заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому слід відмовити у відкритті провадження у справі.

Також суд роз`яснює, що заявник вправі звернутись до органу реєстрації актів цивільного стану з вимогою внести зміни в актовий запис. У випадку відмови внести зміни в актовий запис, та незгоди заявника з такою відмовою, то заявник вправі оскаржити таку відмову в адміністративному судочинстві.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, ч.3 ст. 315 ЦПК України, суддя,

постановив:

Відмовити у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: /підпис/

Виготовлено з автоматизованої сиситеми документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук