Справа № 344/2/24
Провадження № 6/344/208/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання Ласки І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківська заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгова дистрибуційна компанія», заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2023 року заявник Товариство з обмеженою «Українська торгова дистрибуційна компанія» звернувся до суду з заявою, в якій просить замінити стягувача ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська торгова дистрибуційна компанія», , у виконавчому документі у справі № 344/2/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 200 000,00 грн.

Обґрунтовуючи вимоги заяви, заявник зазначає, що у провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебувала цивільна справа №344/2/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 200 000,00 грн. 23 квітня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області винесено рішення у даній справі, яким позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 200 000,00 грн та 1600,00 грн судового збору.

19 червня 2024 року ОСОБА_2 виконавчий лист у даній справі отримав.

18 червня 2024 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська торгова дистрибуційна компанія» укладено Договір відступлення права вимоги № 18/06-1.

Відповідно до пункту 1.1. договору, Первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з Договором позики від 02 липня 2023 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а Новий кредитор приймає право вимоги, що належне Первісному кредитору за Основним договором.

Згідно з пункту 1.2. договору, за цим договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) належного виконання всіх зобов`язань за Основним договором.

Як вбачається з пункту 1.3. договору, первісний кредитор передає право вимоги грошового зобов`язання Новому кредитору, яке виникло на підставі Основного договору, що на дату укладення цього Договору становить у розмірі 200 000 грн. 00 коп.

Розрахунки за договором здійснюються в грошовій формі. Грошові зобов`язання визнаються виконаними з моменту надходження грошових коштів на поточний рахунок відповідної Сторони.

Пунктом 1.5. договору передбачено, що перехід права вимоги від Первісного Кредитора до Нового Кредитора відбувається у момент підписання цього Договору його сторонами.

За наведених обставин заявник просить замінити стягувача ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська торгова дистрибуційна компанія», , у виконавчому документі у справі № 344/2/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 200 000,00 грн (а.с. 70-73).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової між суддями від 26 червня 2024 року дану справу передано головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 85-86).

Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгова дистрибуційна компанія» у судове засідання не з`явилася, але подала до суду клопотання, в якому просить слухати справу без участі представника заявника та задовольнити вимоги заяви у повному обсязі (а.с. 136-137).

Заінтересована особа 1 ОСОБА_1 та заінтересована особа 2 ОСОБА_2 у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до частини третьої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність сторін, що не з`явилися, оскільки неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З урахуванням приписів частини третьої статті 442 та частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України розгляд заяви здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

23 квітня 2024 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області винесено рішення у цивільній справі № 344/2/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 200 000,00 грн та 1600,00 грн судового збору (а.с. 62-65).

На виконання рішення суду видано виконавчий лист, про що свідчить відмітка на обкладинці справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська торгова дистрибуційна компанія», , є юридичною особою, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.77-78).

18 червня 2024 року між ОСОБА_2 , Первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська торгова дистрибуційна компанія», Новим кредитором, укладено Договір про відступлення права вимоги № 18/06-1, відповідно до умов якого Кредитор передає належне йому право вимоги за Договором позики від 02 липня 2023 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а Новий Кредитор приймає право вимоги, що належне Первісному кредитору за Основним договором (а.с.79-80).

Відповідно до частини першої-другої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 Цивільного кодексу України).

Частина перша статті 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 Цивільного кодексу України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, за змістом статті 512 Цивільного кодексу України, статті 442 Цивільного процесуального кодексу України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваних ухвал) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Такою є правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №2-н-148/09.

Виходячи з цих норм, зокрема пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора можлива поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 Цивільного процесуального кодексу України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Вищевикладене стверджується правовим висновком Верховного Суду, наведеним у Постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 2-769/11.

Крім того, норма статті 442 Цивільного процесуального кодексу України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило про заміну сторони виконавчого провадження незалежно від того, відкрите воно чи ні.

Таким чином, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

У постанові Верховного суду від 19 лютого 2020 року по справі № №2-3897/10 зазначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судом встановлено, що на підставі Договору відступлення права вимоги №18/06-1 від 18 червня 2024 року правонаступником усіх прав та обов`язків ОСОБА_2 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська торгова дистрибуційна компанія».

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до переконливого висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгова дистрибуційна компанія» про заміну сторони виконавчого провадження є належним чином обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до статей 512-514 Цивільного кодексу України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись статтями 258-261, 353, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгова дистрибуційна компанія», заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська торгова дистрибуційна компанія», , у виконавчому документі у справі № 344/2/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 200 000,00 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська торгова дистрибуційна компанія», , місцезнаходження: вул. Польова, будинок 24, м. Київ, 03056.

Заінтересована особа 1 - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа 2 - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Вступна та резолютивна частини ухвали складені, підписані у нарадчій кімнаті 11 листопада 2024 року.

Повний текст рішення складено та підписано 15 листопада 2024 року.

Суддя Мелещенко Л.В.