Справа № 542/1560/24
Провадження № 2/542/463/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 жовтня 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Гринь О.О., за участю секретаря судового засідання Коркішко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції»» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Мирко Роман Олексійович, який діє на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги серія ВІ № 1207169 від 21.08.2024 звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», у якому просить:

визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 71193, вчинений 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за Кредитним договором № 5-14070 від 07.03.2019 за період з 22.03.2019 по 27.05.2021 включно та плати за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на загальну суму 15112,82 грн.

Також просить стягнути з ТОВ «Українські фінансові операції» на користь ОСОБА_1 сплачений за подання позову судовий збір у розмірі 1211,20 грн та витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 6000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2021, приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого в реєстрі за № 71193 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором № 5-14070 від 07.03.2019 за період з 22.03.2019 27.05.2021 включно на загальну суму 15112,82 грн., яка складається з: 1500,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 468,34 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, 12744,48 грн заборгованості за нарахованою пенею. Плата за вчинення виконавчого напису на підставі статті 31 Закону Україна «Про нотаріат», яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача. Виконавчий напис нотаріуса вважає таким, шо не підлягає виконанню з таких підстав.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановив чи є вимоги відповідача до позивача безспірними, чи є сума 15112,82 грн взагалі обґрунтованою та підтвердженою, кредитний договір який не є нотаріально посвідченим не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, виконавчий напис вчинений виконавчим нотаріусом не на оригіналі документа, заборгованість за відсотками та пеня нараховані поза межами дії строку кредитного договору, відсутні докази, що стягувач надав нотаріусу первинні документи, які підтверджують заборгованість відповідача.

Ухвалою судді від 23.08.2024 відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.28).

Ухвалою Новосанжарського районного суду від 27.08.2024 забезпечено позов ОСОБА_1 до ТОВ «Українські фінансові операції» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, поданим представником позивача адвокатом Мирком Романом Олексійовичем, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 71193 від 28.05.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості в розмірі 15112,82 грн, до набрання законної сили судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Українські фінансові операції» (а.с 48-49).

28.08.2024 представником відповідача ТОВ «Українські фінансові операції» - Сівек С.С., який згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань є його керівником (а.с. 55) подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (а.с. 51-54).

Відповідач правом подачі відзиву не скористався.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подали. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти задоволення клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правову допомогу заперечує. 07.10.2024 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача (а.с.58, 64, 65-66, ХХ)

Відповідач ТОВ «Українські фінансові операції» в судове засідання повторно не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав (а.с. 58, 68).

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів.

З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю, з наступних підстав.

07.03.2019 ТОВ «Українські фінансові операції» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір, згідно із яким кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 1500 грн строком на 15 днів, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах визначених кредитним договором (а.с.18-19).

28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Миколайовичем вчинено виконавчий напис № 71193 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 05-14070 від 07.03.2019, укладеним з ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором № 05-14070 від 07.03.2019 (а.с. 14).

Стягнення заборгованості за виконавчим написом проводилось за період з 22.03.2019 по 27.05.2021. Сума заборгованості становить 15112,82 грн, що складається з: заборгованості за тілом кредиту, 1500,00 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченим відсоткам за користування кредитом - 468,34 грн; заборгованості за нарахованою пенею - 12744,48 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача (а.с. 14).

05.11.2021 представник ТОВ «Українські фінансові операції» звернувся із заявою до приватного виконавця Скрипника В.Л. про примусове виконання рішення - виконавчого напису нотаріуса № 71193, вчиненого 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за Кредитним договором № 5-14070 від 07.03.2019 на загальну суму 15112,82 грн (а.с. 18).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. 19.11.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою прийнято до виконання виконавчий напис нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича № 71193, вчинений 28.05.2021 (а.с. 10-11).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. 09.08.2024 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти ОСОБА_1 (а.с. 12).

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункти 2.2, 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Крім того, підпунктами 3.2 - 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік документів). Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Отже, вчиняючи 28.05.2021 виконавчий напис № 71193, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції, яка була на той час нечинною.

Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для визнання спірного виконавчого напису № 71193 від 28.05.2021 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.

Згідно з ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Крім цього, необхідно зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 299/1160/16-ц, провадження № 61-22900св18).

Тобто, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, і те, що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували їх можливі заперечення позовних вимог ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в розмірі 1211,00 грн.

Крім того представником позивача у позовній заяві заявлено, що розмір витрат на правничу допомогу складатимуть 6000,00 грн.

Представник відповідача подав клопотання у якому просив зменшити розмір витрат на правову допомогу до 2000,00 грн, враховуючи те, що вказана справа є нескладною, процесуальним кодексом віднесена до малозначних справ, час витрачений на надання послуг адвокатом, обсяг виконаних робіт, ціна позову та його значення для сторони є незначними (а.с.51-55).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинам 1 та 2 ст. 134 цього ж Кодексу встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно з ч. 2-6 ст. 137 цього ж Кодексу за результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження витрат представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 09.08.2024. Розділом 3 договору встановлено розмір винагороди адвоката та порядок його сплати. Згідно з пунктом 3.1, 3.2 за правову допомогу відповідно до умов даного Договору. Клієнт сплачує Адвокату винагороду (гонорар), розмір, строки та порядок оплати якої, буде визначено за угодою сторін в Додатковій угоді приймання-передачі наданих послуг (далі «Акт») до даного Договору. Адвокат залишає за собою право в односторонньому порядку надати весь обсяг або частину роботи (послуг) безоплатно. При встановленні розміру гонорару враховуються складність, ступінь складності правових питань стосуються доручення, кваліфікація і досвід Адвоката, обсяг правової допомоги, що надається, фінансовий стан клієнта Клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений Адвокатом час.

09.08.2024 адвокатом та позивачем укладено додаткову угоду №1 до договору, згідно із якою сторони домовились, що гонорар Адвоката за ведення справи, представництво і захист інтересів клiєнта в суді першої інстанції складає 6000,00 грн. Надання Адвокатом правової (правничої) допомоги при розгляді справи у суді першої інстанції включає вивчення документів, збір доказів, підготовку і формування позовної заяви та подання і до суду з відповідними документами, надання суду відповідних доказів, за необхідності підготовку та подання відповіді на відзив на позовну заяву, додаткових письмових пояснень, за необхідності підготовку та подання заяв і клопотань з процесуальних питань або заперечень на заяви та клопотання, підготовку та подання інших документів, які необхідні для розгляду справи та отримання судового рішення на користь клієнта, а також представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції. Оплата гонорару здійснюється Клієнтом в готівковій або безготівковій формі наступним чином -6000,00 грн (шість тисяч гривень. 00 копійок) Клієнт оплачує Адвокату протягом 2 (двох) див від дати підписання сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг (а.с. 13, 24-25).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Сторонами додаткової угоди про надання правової допомоги погоджено розмір гонорару адвоката - 6000,00 грн. Однак суду не надано доказів, які б підтверджували розмір витрат на правничу допомогу, а саме не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, час затрачений адвокатом на виконання робіт, їх вартість, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас суд враховує, що адвокатом на виконання договору про надання правничої допомоги було надано послуги, зокрема щодо складання позовної заяви, заяви про забезпечення позову та подання їх до суду.

Враховуючи те, що вказана справа є нескладною, процесуальним кодексом віднесена до малозначних справ, судова практика в цій категорії прав є незмінною, обсяг доказів, які необхідно зібрати для підтвердження обставин, викладених в позовній заяві є незначним, матеріальний стан позивача, як боржника, в результаті визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишається незмінним, позивач не позбавляється заборгованості за кредитним договором, судові засідання проводились без участі адвоката у зв`язку із поданою ним заявою, інших доказів, які б підтверджували обсяг наданих юридичних послуг та їх вартість суду не надано, тому суд вважає, що клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу слід задовільнити частково, зменшивши розмір витрат до 4000,00 грн.

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27.08.2024, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 71193 від 28.05.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості в розмірі 15112,82 грн втрачають свою дію з моменту набрання законної сили судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Українські фінансові операції».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, із відповідача на користь позивача необхідно стягти витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264 ЦПК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 71193, вчинений 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за Кредитним договором № 5-14070 від 07.03.2019 за період з 22.03.2019 по 27.05.2021 включно та плати за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом, на загальну суму 15 112,82 грн таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору 1211,40 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім гривен 60 коп.) та витрати по оплаті правничої допомоги в розмірі 4000,00 (чотири тисячі гривень 00 коп.)

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27.08.2024, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 71193 від 28.05.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості в розмірі 15112,82 грн втрачають свою дію з моменту набрання законної сили судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Українські фінансові операції».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», місцезнаходження: вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2, м. Київ, 03045, .

Повне судове рішення складене 09.10.2024.

Суддя

Новосанжарського районного суду

Полтавської області О.О. Гринь