Справа № 404/7420/23
Номер провадження 2/404/1723/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

15 жовтня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом вселення в квартиру

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом вселення в квартиру, просив суд зобов`язати відповідача усунути йому перешкоди у користуванні квартирою під номером АДРЕСА_1 , шляхом вселення та надання ключів від вказаної квартири.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 травня 2010 року він та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є співвласниками квартири під номером АДРЕСА_2 , в будинку під номером 8, корпус1.

Право власності позивача на квартиру підтверджується інформаційною довідкою №339617297 від 19 липня 2023 року.

До повномасштабного збройного вторгнення на територію України підрозділів збройних сил РФ він проживав у м. Бахмут Донецької області. На даний час повернувся до м. Кропивницький, знаючи, що має у власності зазначену квартиру.

Приїхавши в місто хотів проживати в зазначеній квартирі, яка належить йому та відповідачу на праві спільної власності. Тобто, звернувся до відповідача з проханням про надання доступу в квартиру, але станом на сьогоднішній день, доступ до квартири не отримав, що свідчить про вчинення перешкод у користуванні квартирою.

Відповідач своїми діями, які виражаються у відмові надати доступ до спірної квартири, чинить перешкоди в користуванні належним майном.

На підтвердження досудового врегулювання спору надав вимогу про вселення, направлену відповідачу засобами поштового зв`язку.

Вказано, що неодноразово звертався до поліції щодо вселення, однак ніякого результату це не дало. Він є пенсіонером на теперішній час залишився без даху над головою. За вказаних підстав змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 червня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

Представник позивача адвокат Завгородня В.В. подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без участі позивача та представника за наявними матеріалами справи, позов підтримала та просила задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки у судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Повага до права людини на житло закріплена також у статті 8 Конвенції. У разі порушення цих прав передбачено право на судовий захист. Ніхто не може примусово бути позбавлений житла, безпідставно виселений із нього або визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на державні органи зобов`язання "вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав" (рішення ЄСПЛ у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21 лютого 1990 року). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі Gillow v. the U. K. від 24 листопада 1986 року) так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі Larkos v. Cyprus від 18 лютого 1999 року).

Згідно з частиною першою статті 383 ЦК України, статтею 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

У статті 7 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Частинами 1-3 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Таким чином, для задоволення позовів про усунення перешкод у користуванні майном необхідна одночасна наявність двох підстав: позивач повинен бути власником майна, щодо якого чиняться перешкоди, та має бути факт того, що внаслідок дій відповідача порушується право власника на користування своїм майном (вказаний правовий висновок наведений у постанові Верховного суду від 19.12.2022 р. у справі № 330/1569/19).

Судом установлено, що згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом відповідачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належить 2/3 частки квартири під номером АДРЕСА_1 . Позивачу відповідно до вищевказаного свідоцтва належить 1/3 частка зазначеної квартири. Вказане також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 339617297 від 19 липня 2023 року.

Позивач зазначає, що звернувся до відповідача з проханням про надання доступу до квартири, але доступ до квартири не отримав, що свідчить про вчинення перешкод у користуванні квартирою. Також, позивач направляв листа відповідачу щодо усунення перешкод у користуванні спільною квартирою.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування доводів позивача про вчинення перешкод позивачу у користуванні квартирою, а відтак суд, зважаючи на предмет та підставу позову, вважає доведеним наявність перешкод у позивача в користуванні квартирою, що у відповідності до вимог статті 391 ЦК України дає право позивачу вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження спірною квартирою шляхом вселення, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача не чинити перешкод в користуванні позивачу квартирою та надати ключі від вхідних дверей квартири, то суд вважає, що перешкоди в доступі позивача до квартири полягають саме у відсутності в нього ключів від вхідних дверей квартири, які відповідно має відповідач, а тому останнього слід зобов`язати надати позивачу ключі від квартири та не чинити перешкод в її користуванні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом вселення в квартиру, задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою під номером АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_1 у вказану квартиру.

Зобов`язати ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей квартири під номером АДРЕСА_2 , в будинку під номером АДРЕСА_3 та не чинити перешкод в користуванні вказаною квартирою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , ІПН: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 , ІПН: НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 15.10.2024 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда