Справа № 931/262/24
Провадження № 2/931/138/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Масляної С.В.,

за участю: секретаря - Проскуненкової А.В.,

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.03.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 було укладено договір позики № 78462774. Згідно з п.1 договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, що передбачено ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщеними на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору йому зрозумілі. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua. Вони є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до реєстру боржників № 10 від 21.09.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 21 865 грн. з яких: 5 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16365 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно з п. 3.7. договору факторингу ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується перерахувати на банківський рахунок ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» будь-які грошові кошти, отримані від боржників на виконання ними своїх зобов`язань за договорами позики, право вимоги за якими відступлено фактору, після передачі права вимоги до фактора. Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. Всупереч умовам договору позики відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача ним не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_2 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 78462774 в розмірі 21 865 грн.

На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за договором позики № 78462774 від 11.03.2023 рокув розмірі 21865 грн., з яких: 5500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16365 грн. - сума заборгованості за відсотками, та понесені судові витрати по справі.

Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 05.04.2024 дану справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 36).

Ухвалою суду від 03.06.2024 року за клопотанням відповідача витребувано у ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» повний текст договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

10.06.2024 року на виконання ухвали суду від 03.06.2024 року позивачем було надіслано повний текст договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 55-64).

11.06.2024 року до суду від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно з яким представник відповідача просить суд поновити строк на подачу відзиву на позовну заяву, позовні вимоги не визнає та в їх задоволенні просить відмовити. Свій відзив мотивує таким. За змістом Договору позики № 78462774 від 11.03.2024 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 ,встановлено істотні умови договору, знижену процентну ставку по Договору, процентну ставку за понадстрокове користування позикою, порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення процентів, порядок зміни процентів, пролонгація строку кредиту, права та обов`язки сторін, порядок повернення кредиту та сплати процентів, відповідальність сторін, порядок внесення змін та доповнень, припинення, розірвання договору, порядок взаємодії за договором. Пунктом 2.2 Договору визначено одну з істотних умов цього договору, а саме - умова про строк. Так, у тексті Договору зазначено: «строк позики 30 днів, тобто до 11.04.2023 року. Однак, у позовній заяві TOB «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вважає правомірним нарахування відсотків у розмірі 16365 грн., спираючись на п. 2.3. Договору. Відповідно до п. 6 договору позики, позичальник має прав продовжити строк користування Позикою (пролонгація). Продовження строку користування Позикою здійснюється за зверненням Позичальника в електронній формі через особистий кабінет Позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. Зазначає, що жодних договорів пролонгацій користування Позики Відповідачем не підписувалось, що свідчить про незмінність строковості умов договору. Матеріали справи також не містять додаткового договору про пролонгацію договору Позики №78462774 з наявним електронним підписом. Відповідач заперечує щодо дій кредитора нараховувати відсотки понад строк користування кредитом, адже договір було укладено 11.03.2023 р. строком на 30 днів від дати отримання кредиту. Таким чином, нарахування відсотків було можливим виключно в межах 30 днів від дати отримання позичальником грошових коштів. Вказує, щоTOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не надало суду жодних належних доказів на підтвердження проведення ідентифікації ОСОБА_2 при вході в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Крім того, первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували перерахування грошей ОСОБА_2 на підставі договору позики №78462774 від 11.03.2023 року TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не надало. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а, отже, не є належними доказами існування боргу. Відповідно, неможливо встановити підстави пред`явлення позовних вимог про стягнення суми в розмірі 21865 грн. За наявними розрахунками позивача без первинних документів неможливо перевірити зазначену позивачем суму заборгованості, як і неможливо перевірити сам факт надання кредитних коштів позичальникові у відповідному розмірі. Зазначає, що договір факторингу між TOB «ФК «ЄАПБ» та TOB «1 Безпечне агентство необхіднихкредитів» було укладено 14.06.2021 р., а кредитний договір №78462774 - 11.03.2023 р. Тобто, договір щодо купівлі прав вимоги договору №78462774 було укладено між факторами за рік до того, як було укладено зазначений кредитний договір. Вважає, що такий доказ взагалі не стосується обставин цієї справи та не є доказами купівлі прав вимог договору, який було ніби то укладено через рік після укладення договору факторингу. Також, зазначає, що жодних листів (або електронних повідомлень) Відповідач не отримував про будь-яку зміну кредитора, позивачем не надані докази повідомлення боржника ОСОБА_2 про відступлення права вимоги за кредитним договором. У той же час, позивач зазначає, що саме на час відступлення банком права вимоги товариству, у відповідача перед банком уже існувала заявлена до стягнення сума заборгованості за кредитними договорами, однак, такого детального та повного розрахунку складеного банком суду не надано. Вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано докази, які б беззаперечно свідчили про отримання відповідачем кредитних коштів та їх розмір, а також не надано доказів обґрунтованості заявлених сум заборгованості, які б можна було покласти в основу задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором №78462774, укладеного між «ТОВ «1 Безпечне агентство необхіднихкредитів» та ОСОБА_2 , тому позовні вимоги задоволенню не підлягають (а.с. 69-76).

17.06.2024 року від позивача через систему «Електронний суд» до суду надійшла відповідь на відзив, який позивач вважає безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Кредитний договір з позичальником укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідачем було вчинено певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту, тобто Відповідач самостійно для себе визначив необхідний для себе обсяг часу для ознайомлення з умовами Договору, після чого проявив намір вступити з кредитодавцем в договірні відносини на умовах визначених Правилами. У відповідності до умов укладеного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на електронну пошту, вказану позичальником при укладанні кредитного договору. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і Пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, зазначений у позові договір є укладеним. Зазначає, що Відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору не скористався. Щодо підтвердження перерахування коштів відповідачу, вказує, що, враховуючи умови надання кредитних коштів, можна дійти висновку, що саме Відповідач має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він має можливість представити суду виписку зі свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору, однак, будь-яких належних доказів для спростування позивних вимог TOB «ФК «ЄАПБ», Відповідачем не надано. Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами, зазначає, що відповідно до п.1. Договору Позики, За цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідач не виконав своє зобов`язання, грошові кошти не повернув, а тому проценти за 30 днів було перераховано за базовою ставкою. Щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, враховуючи практику Верховного суду, позивач просить суд тлумачити нараховані Первісним кредитором відсотки поза межами кредитування (30 днів), але в строк передбачений Правилами (90 днів) та узгоджений сторонами Договору Позики, як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Оскільки вони мають чіткі розумні строки та фіксовану відсоткову ставку. Щодо відступлення права вимоги, зазначає наступне. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. На підставі Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, який долучено до матеріалів справи, позивач одержав від TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» право вимоги по заборгованості Відповідача, що підтверджується Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, Актом прийому-передачі Реєстру Боржників №10 за Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 та Витягом з Реєстру боржників №10 від 21.09.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. Щодо надання повного реєстру боржників, повідомляє, що Реєстр боржників №10 від 21.09.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 носить в собі зобов`язання про нерозголошення відомостей, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію, в зв`язку з чим, весь реєстр надати Позивач не може. Але, для повного та об`єктивного дослідження доказів стосовно відступлення права вимоги до позовної заяви було долучено завірений належним чином Витяг з Реєстру боржників №10 від 21.09.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. Таким чином, даними доказами позивач в повній мірі довів факт набуття права грошової вимоги до Відповідача за договором позики №78462774 від 11 березня 2023 року. Щодо повідомлення про відступлення права вимоги, звертає увагу суду, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Виходячи із ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор лише несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки Первісного Позикодавця, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Враховуючи наведене, вважає, що відзив ОСОБА_2 слід залишити без розгляду та задоволення, а позовні вимоги ТОВ "ФК "ЄАПБ" до ОСОБА_2 - задовольнити в повному обсязі (а.с. 82-89).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 3 з/с, 55 з/с, 89).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 у судовому засіданні проти позову заперечила, просила у задоволенні позову відмовити з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Крім того, суду пояснила, що ОСОБА_2 кошти в сумі 5500 грн відповідно до укладеного кредитного договору з первісним кредитором, отримував. Свої зобов`язання щодо повернення отриманих коштів та нарахованих відсотків за кредитним договором в користь ТОВ "ФК "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" не виконав. Однак, вважає розмір відсотків, які просить стягнути позивач, завищеним та необгрунтованим, з огляду на строк дії договору (30 днів) та враховуючи, що ОСОБА_2 не звертався до ТОВ "ФК "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" з метою продовження строку дії кредитного договору та відповідно не підписував будь - яких додаткових угод про продовження строків дії такого договору. Вваажає, що наданими позивачем доказами не підтверджується перехід права вимоги за кредитним договором від ТОВ "ФК "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" до ТОВ "ФК "ЄАПБ", договір факторингу укладений значно раніше, ніж сам кредитний договір, до того ж ОСОБА_2 не було повідомлено про зміну кредитора, що виключає стягнення заборгованості за кредитним договором в користь позивача.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

З урахуванням наведеного, на підставі ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача, відповідача та представника третьої особи.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.03.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_2 було укладено договір позики № 78462774, відповідно до умов якого відповідач отримав позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту у розмірі 4 000 грн, строком на 30 днів, процентна ставка (базова) - 2,5 % в день (а.с. 6-8).

Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису tJcnlNt0FM), що був надісланий на вказану позичальником в договорі електронну адресу (а.с. 7, зворот).

Підписанням договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщеними на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору йому зрозумілі.

Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua. Вони є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

В подальшому між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 78462774 від 20.03.2023 до вказаного договору позики, в якій сторони погодили, що загальний розмір наданої позики становить 5 500 грн (а.с. 9-10).

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників (а.с. 11-17).

Згідно з п. 1.1. договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.

Із матеріалів справи вбачається, що 21.09.2023 року ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ЄАПБ» підписали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників № 10 від 21.09.2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с. 15).

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 10 від 21.09.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_2 в сумі 21 865 грн. з яких: 5 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16 365 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 16).

З метою стягнення коштів за кредитним договором № 78462774 від 11.03.2023 року у примусовому порядку позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача.

Згідно з пунктом 1 частини другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Визначення поняття «зобов`язання» міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 року у справі № 355/385/17 зазначено, що в статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Таким чином, обов`язок щодо повернення коштів за кредитним договором має абсолютний характер і його невиконання можливо виключно у визначених законом випадках.

Отже, зважаючи на встановлену статтею 204 ЦК України і не спростовану при вирішенні цієї справи презумпцію правомірності укладеного кредитного договору такий договір у розумінні статей 11, 509 ЦК України є належною підставою для виникнення та існування обумовлених ними прав і обов`язків сторін.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Цим же законом визначені особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справі, яка розглядається, кредитний договір № 78462774 від 11.03.2023 року укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідач не надав жодного належного і допустимого доказу для спростування факту укладення спірного кредитного договору в електронному виді та накладення на нього будь-якого іншого підпису.

Крім того, за змістом частини першої статті 1047, частини першої статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, відповідно частини першої статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Тобто, письмова форма договору внаслідок його реального характеру є підтвердженням отримання грошових коштів і саме на позичальника закон покладає обов`язок доказування протилежного.

Проте, відповідач не надав жодного підтвердження факту неотримання грошових коштів за спірним кредитним договором. У відзиві на позов відповідач не покликався на ту обставину, що кредитних коштів за кредитним договором не отримував, однак при цьому зазначав, що позивачем не надано доказів отримання ним цих коштів.

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 5500 грн відповідно до умов укладеного договору з первісним кредитором, отримав.

Доказів виконання умов кредитного договору та повернення коштів відповідач не надав, представник відповідача в судовому засіданні підтвердила, що зобов`язань щодо повернення отриманих кредитних коштів, відповідач в користь ТОВ "ФК "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" не виконував, відсотків не сплачував, що в загальному, свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Проте, суд не погоджується з визначеним загальним розміром заборгованості ОСОБА_2 за договором № 78462774 від 11.03.2023 року року, вважає, що його визначено невірно і такий підлягає перерахунку.

Так, відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

На основі аналізу цих правових норм Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018 року) вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У справі, яка розглядається, за умовами укладеного між сторонами договору № 78462774 від 11.03.2023 року, останній укладено на строк 30 днів. Відтак, в межах строку кредитування відповідач повинен був повернути кредит та сплатити відсотки і саме в межах цих строків має відбуватись нарахування відсотків, тоді як позивач обраховує зазначені відсотки за кредитним договором понад строк, встановлениий умовами укладеного кредитного договору, що не відповідає зазначеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду.

Як уже зазначалось вище, за кредитним договором № 78462774 від 11.03.2023 року відповідач отримав кредит у розмірі 5500 гривень на строк 30 днів із сплатою за користування кредитом 2,5% в день, що становить 137,50 гривень в день. Отже, за цим кредитним договором відповідач зобов`язаний сплатити відсотки у розмірі 4125 гривень, а загальна заборгованість становить 9625 гривень.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Таким чином, як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду справи № 2-127/11 (постанова від 01.02.2018 року) за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.

Доказами, наданими позивачем, підтверджується, що до позивача перейшло право вимоги за спірним кредитним договором і він вправі пред`являти відповідні вимоги про стягнення коштів.

Таким чином, розмір заборгованості за кредитним договором № 78462774 від 11.03.2023 року становить 9625 гривень, внаслідок чого до примусового стягнення за цим договором підлягає виключно ця сума.

У задоволенні решти позовних вимог за кредитним договором № 78462774 від 11.03.2023 року суд відмовляє у зв`язку з безпідставністю з огляду на наступне.

Так, Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Пунктом 5 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що у договорі про споживчий кредит зазначається строк, на який надається кредит, а частиною сьомою статті 11 цього закону передбачено, що будь-які пропозиції кредитодавця про зміну умов договору про споживчий кредит, визначених частиною першою статті 12 цього Закону (окрім зміни змінюваної процентної ставки), повинні здійснюватися шляхом направлення кредитодавцем споживачу повідомлення в такий спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення повідомлення. Умова договору про надання споживачеві пропозицій про зміну зазначених умов договору іншим чином, ніж таким, що дає можливість встановити дату відправлення повідомлення, є нікчемною.

Пропозиції споживачу про зміни інші, ніж зміна умов договору про споживчий кредит, визначених частиною першою статті 12 цього Закону, повинні надаватися у спосіб та строки, передбачені договором про споживчий кредит.

Згідно пункту 6 договору позики за кредитним договором № 78462774 від 11.03.2023 року позичальник має право продовжити строк користування Позикою (пролонгація), який продовжується за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. При продовженні строку користування позикою процентна ставка буде розраховуватися за базовою процентною ставкою, визначено у п.п.2.3 п.2 Договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами.

Таким чином, положення пункту 6 договору № 78462774 від 11.03.2023 року зумовлює продовження строку кредитування лише у випадку його ініціювання позичальником шляхом вчинення вищевказаних дій, які останнім вчинено не було, а отже строк користування позикою не продовжувався, що відповідно, виключає можливість стягнення нарахування відсотків поза межами строку кредитування.

При цьому, покликання позивача у відповіді на відзив про те, що нараховані відсотки поза межами строку кредитування нараховані у строк, передбачений Правилами (90) днів та узгоджені сторонами договору, є необгрунтованими, оскільки суду не надано доказів про те, що на момент підписання договору діяли та були опубліковані на сайті первісного кредитора саме Правила надання грошових коштів, які передбачали можливість нарахування відсотків в межах строку 90 днів, та укладеним кредитним договором чітко врегульована процедура продовження строку дії договору шляхом укладення додаткової угоди, що кожного разу підписується за допомогою одноразового ідентифікатора, яка в матеріалах даної цивільної справи відсутня, що свідчить про те, що така додаткова угода не укладалась, а строк дії договору не продовжувався.

Отже, враховуючи, вищенаведене, позов у даній справі слід задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 в користь «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за за договором позики № 78462774 від 11.03.2023 в розмірі 9625 (дев`ять тисяч шістсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок, з яких 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4125 (чотири тисячі сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок - сума заборгованості за відсотками.

Суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві про те, що вимоги позову недоведені, оскільки матеріали справи не містять повідомлення відповідача про відступлення права вимоги за спірним кредитним договором. З огляду на вищевикладені норми Закону, неповідомлення боржника про відступлення права вимоги не звільняє його від виконання обов`язків виконання договору. Доказів виконання умов кредитного договору в користь первісного кредитора відповідачем не надано.

Крім того, безпідставні доводи відповідача про те, що позивачем не підтверджено дійсність переходу прав вимоги за договорами факторингу, оскільки договір факторингу між TOB «ФК «ЄАПБ» та TOB «1 Безпечне агентство необхіднихкредитів» було укладено 14.06.2021 р., тобто, раніше, ніж спірний кредитний договір №78462774. Так, договір щодо купівлі прав вимоги договору №78462774 було укладено раніше, однак, згідно з п.1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому передачі відповідного реєстру боржників. Акт прийому-передачі Реєстру Боржників № 10 від 21.09.2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ЄАПБ» підписали 21.09.2023 року, тобто після укладення кредитного договору № 78462774 від 11.03.2023 року та закінчення строку його дії.

Доводи відповідача у відзиві про ненадання первинних бухгалтерських документів, відсутності доказів ідентифікації відповідача при підписанні договору, не звслуговують на увагу суду з огляду на ту обставину, що представником відповідача в судовому засіданні не заперечувалась обставина отримання коштів за укладеним кредитним договором та обставина, що зобов`язання щодо їх повернення та сплати відсотків перед кредитором ОСОБА_2 не виконував.

Всі інші доводи відповідача не спростовують висновків суду.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, згідно пункту 3 частини другої цієї статті у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Загальна ціна позову становила 21865 гривень. Суд задовольнив позовні вимоги на суму 9625 гривень.

При пред`явленні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028 гривень, що стверджується відповідною квитанцією (а.с.5). Отже, пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути 1332 гривні судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 18, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, адреса місцезнаходження: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30, реквізити IBAN № НОМЕР_1 у АТ "ТАСкомбанк") суму заборгованості за договором позики № 78462774 від 11.03.2023 в розмірі 9625 (дев`ять тисяч шістсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок, з яких 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4125 (чотири тисячі сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок - сума заборгованості за відсотками.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судовий збір в розмірі 1332 (одну тисячу триста тридцять дві) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; ;

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», місцезнаходження: 01010, м. Київ, Площа Арсенальна, буд. 1Б, .

Повний текст судового рішення складено 21 червня 2024 року.

Суддя Локачинського районного суду С.В. Масляна