Справа № 478/1047/23 Провадження № 2/478/23/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року. смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого судді Іщенко Х.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кореновської В.О.,

представника позивача - адвоката Примакової Д.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представників відповідача - адвокаті Бутко О.О. та Мотрук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про повернення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з вказаною позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про повернення земельної ділянки.

В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що має у власності земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0040. Сімейними справами, в тому числі розпорядженнями належними їй та її чоловіку земельними ділянками за життя займався її чоловік ОСОБА_5 , який за життя надав належні їм земельні ділянки в користування ОСОБА_6 . Вказані земельні ділянки перебували у фактичному користуванні ОСОБА_6 без укладання договору оренди землі. Як пояснив її чоловік без офіційного укладання договору оренди зручніше, оренду плату можно отримувати за час фактичного користування, а коли виникне необхідність забрати землю, не буде ніяких ускладнень. Земельні ділянки ми передали у фактичне користування оскільки у зв`язку з необхідністю проведеня чоловікові операції дуже нуждались в грошах. З часу передачі у користування земельних ділянок пройшло більше 9 років, проте ОСОБА_6 орендну плату нам вже не виплачував. Після смерті її чоловіка вона вирішила самостійно розпорядитись вказаною земельною ділянкою надавши її в оренду за власним вибором за ринковими цінами (орендною платою), про те, з відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно довідалась, що в державному реєстрі зареєстровано право оренди на спірну земельну ділянку за спадкоємцями померлого ОСОБА_6 , його дітьми, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Підставою для реєстрації права оренди вказаної земельної ділянки за спадкоємцями став нібито існуючий договір оренди спірної земельної ділянки, право оренди яке було зареєстровано у державному реєстрі в 2015 році, укладений між мною та спадкодавцем ОСОБА_6 у 2014 році.

Проте позивачка стверджує, що особисто вона жодних документів в тому числі й договору оренди вона з ОСОБА_6 не підписувала, договору не укладала, свого волевиявлення на укладання договору чоловікові також не надавала. Вказаний договір підписаний не нею а іншою особою без її волевиявлення та бажання.

Посилаючись на те, що вказаний спірний договір оренди земельної ділянки укладений без її згоди та волевиявлення, оскільки вказаний договір нею не підписувався, підписи їй не належать а вчинені іншою особою, тобто договір є неукладеними, просила повернути їй вказану земельну ділянку.

27.09.2023 року ухвалою суду відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами та призначено справу до розгляду.

30.10.2023 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка заперечувала проти задоволення позову, вважаючи позовні вимоги надуманими, безпідставними та необґрунтованими, посилаючись на наступне.

Доводи позивача про відсутність між нею та орендарем ОСОБА_6 , договірних відносин (права оренди спірної земельної ділянки), право оренди на яку після смерті орендаря перейшло до відповідачів, спростовується договором оренди земельної ділянки 8,3764 га з кадастровим номером :03:000:0040, укладеного та власноручно підписаного позивачкою 22.12.2014 року. Право оренди в державному реєстрі було зареєстровано 13.01.2015 року, номер запису про інше речове право 8416666.

Таким чином між ОСОБА_2 (орендодавцем) та ОСОБА_6 (орендарем) були досягнуто згоди по всім істотним умовам договору оренди, в тому числі щодо виплати орендної плати. Було дотримано загальні вимоги для чинності правочинів та проведено його державну реєстрацію, про що свідчать особисто виконані орендодавцем підписи у договорах оренди та додатках до договор (в актах приймання-передачі земельних ділянок). Умови укладеного договору виконувались своєчасно та в повному обсязі. Про факт спільного волевиявлення на укладення договору оренди та виникнення орендних відносини служать також власноручно складена та підписана позивачем розпискою про отримання нею орендної плати, в сумі 400000 грн. (15000 $), датованою 29.12.2016 року.

Після смерті орендаря ОСОБА_6 , на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом у 2021 році право оренди було зареєстроване приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Саяпіною І.Г. у державному реєстрі в належних частках за спадкоємцями: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Таким чином відбувся перехід права оренди вказаної земельної ділянки.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 14.05.2024 року було задоволено клопотання позивача та призначено у справі судову почеркознавчу експертизу. Проведення експертизи доручено Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

30.09.2024 року справа була повернута до суду з висновком експертної установи за № СЕ-19/115-24/10151-ПЧ від 23.09.2024 року судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами справи.

02.10.2024 року ухвалою суду відновлено провадження по справі.

Позивач в судове засідання не з`явивився, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Представник позивача адвокат Примакова Д.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити та просила при винесені судового рішення не врахувати висновки судово-почеркознавчої експертизи, висновки які містяться в матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_7 , представники відповідачів адвокати Бутко О.О., Мотрук В.І. проти задоволення позовних вимог заперечували за їх недоведеністю та безпідставністю та просили при винесені судового рішення врахувати висновки судово-почеркощзнавчої експертизи, висновки які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, оцінивши надані докази, суд приходить до такого висновку.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що у власності ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 025896, виданого 22.06.2024 року Казанківською районною державною адміністрацією, перебуває земельна ділянка, площею 8,3764 га з кадастровим номером :03:000:0040. Право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказаної земельної ділянки зареєстроване 15.07.2014 року (10:58:52). Номер відомостей про речове право: 6360902.

Як вбачається з оригіналу договору оренди землі за № 9, 22.12.2014 року між ОСОБА_2 з однієї сторони (орендодовцем) та ОСОБА_6 з другої сторони (орендарем) строком на 49 років було укладено договвір оренди землельної ділянки, площею 8,3764 га з кадастровим номером :03:000:0040.

Згідно з наявного в матеріалах справи Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 17.01.2015 року вбачається, що право оренди за орендарем - ОСОБА_6 земельної ділянки, загальною площею землельної ділянки, площею 8,3764 га з кадастровим номером :03:000:0040, орендодавцем якої виступає ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване 13.01.2015 року. Номер запису про інше речове право: 8416666 (Розділ: «Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права»).

Вказаний факт - укладання спірного договору оренди підтверджується Актом прийому-передачі об`єкта оренди - земельної ділянки (додаток № 1 до договору) від 22.12.2024 року та Актом передачу і прийом межових знаків під охорону та зберігання орендарю ( ОСОБА_6 ) від 22.12.2024 року, які знаходяться в матеріалах справи.

Як вбачається з Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 14.03.2021 року, після смерті орендаря ОСОБА_6 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, серії та номер 301, 302, 303, виданих 14.03.2021 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіною І.Г. відповідачі успадкували право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0040 в слідуючих розмірах: ОСОБА_1 - 1/2 частка права оренди, ОСОБА_3 - 1/4 частка права оренди, ОСОБА_4 - 1/4 частка права оренди.

Право оренди успадкованої земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0040 за відповідачами було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачами зареєстровано 14.03.2021 року

Оскільки для вирішення питання щодо ідентичності підпису ОСОБА_2 в спірному договорі оренди землі необхідні спеціальні знання, судом по справі призначалась судова почеркознавча експертиза.

Так, ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 14.05.2024 року по справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, поставивши перед експертом наступні запитання:

- Чи ви виконаний підпис у графі орендодавець у договорі оренди землі № 9 від 22 грудня 2014 року про передачу в оренду земельної ділянки, кадастровий :03:000:0040, складений від імені ОСОБА_2 , як орендодавця та ОСОБА_6 , як орендаря, в графі орендодавця вчинено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи іншою особою ?

- чи виконаний підпис у графі орендодавець ОСОБА_2 у додатку №1 до договору оренди землі від 22 грудня 2014 року № 9 акту прийому-передачі об`єкта оренди від 22.12.2014 року, складеного від імені ОСОБА_2 , як орендодавця, та ОСОБА_6 , як орендаря, складений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи іншою особою ?

- чи виконаний підпис ОСОБА_2 ,біля прізвища ОСОБА_8 у рознисцівід 29.12.2016 р., в якій зазначено , що ми ОСОБА_5 і ОСОБА_2 здали в оренду свої паї ОСОБА_6 терміном на 49 років. Оплату отримали в повному розмірі 400 000 грн. ( 15000 доларів ). Розписка складена та написана нами особисто, де перед ОСОБА_2 стоїть підпис, складений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи іншою особою ?

- чи складений текст розписки ОСОБА_2 від 29.12.2016 року, в якій зазначено , що ми ОСОБА_5 і ОСОБА_2 здали в оренду свої паї ОСОБА_6 терміном на 49 років. Оплату отримали в повному розмірі 400 000 грн. ( 15000 доларів ). Розписка складена та написана нами особисто, де перед ОСОБА_2 стоїть підпис , складений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи іншою особою ?

Проведення експертизи доручено експертам Миколаївського науково-дослідному експертно-криміналістичного центру МВС України.

За висновком експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/115-24/10151-ПЧ від 23 вересня 2024 року,

-Підпис у від імені ОСОБА_2 у Договорі оренди землі № 9 від 22 грудня 2014 року, укладеному між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в графі «орендодавець», - виконаний ОСОБА_2 .

- Підпис у від імені ОСОБА_2 у Додатку № 1 до договору оренди землі від 22 грудня 2014 року № 9 акту прийому-передачі об`єкта оренди від 22.12.2014 року, укладеному між орендодавцем ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в графі «орендодавець», - виконаний ОСОБА_2 .

-Підпис у від імені ОСОБА_2 у Розписці від 29.12.2016 року, яка складена від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , - виконаний ОСОБА_2 .

-Рукописні записи у Розписці від 29.12.2016 року, яка складена від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , - виконані ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першоїстатті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першійстатті 215 ЦК України, так і устаттях 229 - 233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першоюстатті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК Україниі відповідно достатті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі.

За частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`ктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України). З урахуванням вище означеного, суд не визнає обставину, що підпис від імені орендодавця в спірному договорі оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0040 № 9 від 22.12.2014 року виконаний не ОСОБА_2 та приходить до висновку, що факт підписання ОСОБА_2 спірного договору оренди землі в судовому засіданні не спростовано. Доказів зворотнього суду не надано.

У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Суд оцінивши наявні у справі докази, як кожен окремо так і в сукупності доходить висновку, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0040, яка є власністю позивача, перебуває у користуванні відповідачів на законних підставах.

Оскільки в судовому засіданні не спростовано того факту, що ОСОБА_2 підписувала спірний договір оренди, суд приходить до висновку що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем за оплату судового збору та проведення судової експертизи, слід покласти на ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 10-13, 96, 137, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про повернення земельної ділянки, - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем ОСОБА_2 у зв`язку з розглядом справи, віднести на її рахунок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Казанківського районного суцду

Миколївської області Х.В. Іщенко