Справа № 210/5756/24
Провадження № 2-з/210/55/24
У Х В А Л А

іменем України

04 жовтня 2024 року суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, через систему «Електронний суд», 02 жовтня 2024 року, надійшла зазначена позовна заява.

Одночасно з заявою про забезпечення позову подано позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Літвіненко Н.А., розглянувши матеріали цивільної справи №210/5756/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню постановила ухвалу про направлення справи за підсудністю де фактично виконується стягнення з заробітної плати ОСОБА_1 , а саме до Дніпровського районного суду міста Києва.

Отримавши заяву про забезпечення позову, суд перевіряє її відповідність вимогам Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) , а також чи не мають місце випадки, коли позовну заяву необхідно повернути.

Відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перевіривши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, приходжу до висновку, що остання подана до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з порушенням правил підсудності, встановлених ЦПК України, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29 квітня 1988 року у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії»).

Перевіряючи вимоги щодо підсудності справи, суд зазначає, що за загальними правилами підсудності позови пред`являються до суду за місцем знаходження (реєстрації) відповідача, що в даному випадку є Дарницький районний суд міста Києва, оскільки юридична адреса відповідача (стягувача за виконавчим написом) ТОВ «Фінансова компанія «ДЕБТ ФОРС», згідно відомостей, що містяться в ЄДРПОУ: місто Київ, шосе Харківське, 201/203.

Разом із тим, частиною 12 статті 28 ЦПК України встановлена альтернативна підсудність (за вибором позивача), відповідно до якої позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Таким чином, позови про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть бути пред`явлені як за місцезнаходженням відповідача, так і за місцем виконання виконавчого напису.

Місце виконання рішення визначене ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з частинами 1,2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

В обґрунтування звернення із даним позовом саме до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області представник позивача зазначає, що місцем виконання виконавчого напису є місце проживання (реєстрації) позивача АДРЕСА_1 .

Однак, дане твердження представника позивача є помилковим, та спростовується наступним.

З письмових матеріалів, а саме з постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 03.09.2021 року, встановлено, що місцем виконання виконавчого напису є ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», що знаходиться за адресою м. Київ, Дніпровський р-н, вул. Бутлерова, 1, що, територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва.

Доказів того, що позивач проживає (зареєстрована) за адресою АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять.

Тобто, судом встановлено, що заробітна плата позивачу нараховується саме в м. Києві, а не в м. Кривий Ріг, а тому місцем виконання оскаржуваного виконавчого напису є саме м. Київ.

Отже, спір між сторонами у справі за правилами альтернативної підсудності належить до юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Суд приймає до уваги те, що юридична адреса де фактично виконується стягнення з ОСОБА_1 за виконавчим написом територіально відноситься до іншого суду, справу слід передати на розгляд Дніпровського районного суду міста Києва.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 352-355 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Направити справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до Дніпровського районного суду міста Києва за підсудністю.

Копію ухвали направити заявнику та його представнику до відома.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Н. А. Літвіненко