НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/653/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,

з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Солов`я О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,

установив:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

У вересні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом в якому просила: встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 1963 року і до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за нею право власності на домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батьків.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 позивач прийняла, у свою чергу її мати ОСОБА_3 та вона також прийняли спадщину після смерті її чоловіка та батька позивача ОСОБА_2 , якому належало спірне домоволодіння. Однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Зазначає, що на момент смерті батька ОСОБА_2 вона та її мати постійно спільно проживали з батьком у будинку який був побудований у 1962 році за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 у судовому зсіданні пояснила, що вони з батьками почали проживати у будинку за адресою:АДРЕСА_1 з 26 листопада 1962 року та проживала весь час разом, в тому числі на час смерті батька і матері, та продовжує проживати там досі. Вона в сім`ї була одна дитина.

Представник позивача - адвокат Соловей О.В. в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Додаткового зазначив, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 був побудований у 1963 році, і з того часу подружжя ОСОБА_4 із дочкою - позивачем у справі проживали у ньому. На час смерті ОСОБА_2 з них проживали дружина та дочка, однак у зв`язку із тим, що у смт Нова Ушиця до 2013 року не вівся погосподарський облік, Новоушицька селищна рада не може видати довідку щодо зареєстрованих осіб на час смерті ОСОБА_5 . Тому надати докази проживання ОСОБА_6 разом із ОСОБА_2 не має можливості. Проте паспорт позивача містить відмітку про те, що вона на час смерті батька проживала за адресою: АДРЕСА_1 , а тому прийняла спадщину після його смерті.

Від відповідача Новоушицької селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника та прийняття рішення на розсуд суду (арк.спр.37,40).

Процесуальні дії у справі

30 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та виклик свідків.

23 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивач ОСОБА_7 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 1947 року, про що свідчить свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про одруження (арк. спр. 7,9 на звороті).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк.спр.8).

З повідомлення Новоушицької селищної ради від 05 вересня 2024 року вбачається, що рада не володіє даними щодо реєстрації місця проживання померлого ОСОБА_2 та інших зареєстрованих осіб, оскільки в селищі погосподарський облік не вівся, домова книга у власника будинку відсутня (арк. спр.9).

Рішенням виконавчого комітету Новоушицької районної ради депутатів трудящих від 31 березня 1962 року ОСОБА_2 виділено земельну ділянку під будівництво житлового будинку розміром 0,07 га по АДРЕСА_2 (арк. спр.14).

ОСОБА_2 в березні 1962 року розпочато будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 та закінчено будівництво у листопаді 1962 року, про що свідчить акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 27 квітня 1972 року (арк. спр.14 на звороті 15).

Рішенням Новоушицької селищної ради №7 від 01 квітня 1994 року передано ОСОБА_2 безоплатно у приватну власність земельні ділянку, для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,07 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр.13 на звороті).

Зміна назви вулиці на якій розташований житловий будинок з «Фрунзе» на «Патона» підтверджується рішенням Новоушицької селищної ради №2 від 11 червня 1992 року (арк. спр.17).

Інформація про реєстрацію права власності спадкодавця ОСОБА_2 на нерухоме майно - житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 у КП «Новоушицьке БТІ» - відсутня (арк. спр. 10 на звороті).

Загальна вартість нерухомого майна в АДРЕСА_1 становить 109 436 гривень (арк.спр.16). До складу домоволодіння входять: житловий будинок, 1962 року забудови, прибудова, веранда, гараж, літня кухня з підвалом, сарай, сарай. Вказана обставина також підтверджується інформацією технічного паспорта (арк. спр. 11-13).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заведена (арк. спр.33,34).

Даними паспорта громадянина України, виданого ОСОБА_1 підтверджується, що зареєстрованим місцем проживання останньої з 05 травня 1973 року по 08 вересня 2001 року та з 12 березня 2002 року по даний час є АДРЕСА_1 (арк.спр.5).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк.спр.6 на звороті).

На день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 - дочка, ОСОБА_8 внучка, ОСОБА_9 правнучка, про що свідчать довідки, видані Новоушицькою селищною радою (арк. спр. 8 на звороті).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заведена (арк. спр.30-32).

Позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 24 вересня 2024 року (арк. спр. 10).

З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220, ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.ст. 1217, 1261 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна.

На підтвердження права власності спадкодавця ОСОБА_2 на спірний будинок позивач надала суду рішення виконавчого комітету Новоушицької районної ради депутатів трудящих від 31 березня 1962 року, акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 27 квітня 1972 року.

Таким чином наявність спадкового майна, яке належало спадкодавцю ОСОБА_2 у виді житлового будинку з господарськими приміщеннями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджене належними доказами та ніким не заперечується.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 підтвердила, що є жителькою АДРЕСА_1 , з 1988 року. З сім`єю позивача та її батьками знайома з 1969 року, в цей час батьки позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_6 постійно проживали у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_2 з ним проживала його дружина та позивач, остання і досі там проживає.

Відтак, суд дійшов висновку про підтвердження факту проживання ОСОБА_2 з 1963 року по день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать показання свідка ОСОБА_10 , дані акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 27 квітня 1972 року, які повністю підтверджують пояснення позивача про те, що вона з батьками почала проживати у вказаному будинку з листопада 1962 року після закінчення будівництва.

На переконання суду, показання свідка ОСОБА_10 та дані паспорта громадянина України ОСОБА_1 , які містять відмітку про зареєстроване місце проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 дають підстави для висновку про прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 шляхом постійного проживання із спадкодавцем.

Натомість за відсутності інших письмових доказів, які б підтверджували місце проживання ОСОБА_6 , лише показання свідка ОСОБА_10 , не є достатніми для висновку про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 також дружиною ОСОБА_6 в порядку статті 1268 ЦК.

Відтак, суд вважає, за наявні у справі докази достовірно доводять обставину прийняття спадщину після смерті ОСОБА_2 позивачем ОСОБА_1 .

Тому доводи позовної заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 дружиною ОСОБА_6 є недоведеними та судом відхиляються.

Не проведення за життя спадкодавцем ОСОБА_2 державної реєстрації житлового будинку та не отримання правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння, за наявності дозвільних документів на будівництва, не може позбавляти спадкоємця права на спадщину.

Зміна адреси спадкового домоволодіння, зокрема з АДРЕСА_1 , на АДРЕСА_1 , пов`язана із прийняттям 17 липня 2020 року Верховною радою України постанови «Про утворення та ліквідацію районів». Зазначений факт є загальновідомим та доказуванню, в силу вимог частини третьої статті 82 ЦПК України, не підлягає.

Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити.

Оскільки відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину, Новоушицька селищна рада, на території якої знаходиться спадкове майно, є належним відповідачем у справі.

Розподіл судових витрат

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняв. Тому, керуючись такими засадами цивільного судочинства як справедливість та верховенство права, суд не вбачає підстав для стягнення судових витрат з відповідача.

Оскільки позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову (109 436 грн), двох позовних вимог, одна з яких є немайновою, судовий збір, який сплачений за подання позовної заяви у розмірі 1937,92 грн (1 211,20 + 1211,20) х 0,8=1937,92), слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.2, 12, 81, 141, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 1963 року і до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку, прибудови, веранди, гаража, літньої кухні з підвалом, сарая, сарая у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

Судові витрати у виді судового збору в розмірі 1937,92 грн покласти на позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Новоушицька селищна рада, місцезнаходження: с-ще Нова Ушиця, вул.Подільська, 17, Хмельницької області, .

Суддя А. О. Олійник