ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/2836/23 Номер провадження 22-ц/814/1963/24Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н.С. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Павелко Руслан Сергійович на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів , -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 з позовом про стягнення аліментів .

Позов мотивовано тим, що вони з відповідачем є батьками дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки , відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей згідно ст. 180 Сімейного кодексу не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 3500, 00 грн. на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, на її користь та витрати на правничу допомогу адвоката.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,- задоволено частково.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 , аліменти на утримання малолітніх дітей дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,врозмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину , щомісячно, починаючи з дняподачі заяви,тобто з 05.12.2023 року і до досягнення дітьми повноліття, на користь їх матері ОСОБА_1 . Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 в межах суми платежів за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1 073, 60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

В апеляційному порядку рішення оскаржив позивач ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим , що рішення прийняте з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права .

Скаржник вказує на наявність у відповідача у власності мотоцикла вартість якого перевищує в багато разів розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, натомість відповідачем походження коштів для придбання мотоцикла не доведено .

Окрім того , апелянт вказує , що матеріали справи не містять підтверджень, що від сторін надходила заява про визначення розміру аліментів на утримання дітей у частці від доходу батька.

У зв`язку із вказаним ОСОБА_1 просить змінити рішення районного суду Полтавської області від 19 лютого 2024 року, яким її позов задовольнити в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей Серія НОМЕР_1 та Серія НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Тлумачення положень ст. 180 СК України свідчить, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Приписами ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В ч. 1 ст. 183 СК України вказано, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За правилами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання скаржника на відсутність у матеріалах справи заяви від сторін про визначення розміру аліментів на утримання дітей у частці від доходу. Адже, відповідачем ОСОБА_2 було подано до суду відповідну заяву 19 лютого 2024 року Вх.№1324/24 ( а.с.57)

З урахуванням обставин справи, які підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів, суд дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно.

Адже можливості сплати відповідачем аліментів у твердій грошовій сумі 3 500 грн. на кожну дитину, заявлених позивачем ОСОБА_1 належними доказами не доведено.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на що , судом першої інстанції було вірно визначено розмір аліментів , що підлягають стягненню на утримання двох дітей , який не буде спричиняти надмірний тягар для платника аліментів , та відповідатиме якнайкращим інтересам дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни майнового або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відтак, у разі зміни матеріального становища ОСОБА_2 , позивач не позбавлена права звернутися до суду із позовом про збільшення розміру аліментів.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Павелко Руслан Сергійович залишити без задоволення.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М.Триголов

Судді: А.І.Дорош

О.А.Лобов