Справа № 464/4953/24
пр.№ 2/464/1565/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10.10.2024 Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді Чорна С.З.,

при секретарі судових засіданьМакар А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Дуб"як ОСОБА_2 про відібрання дитини від матері, без позбавлення її батьківських прав,

в с т а н о в и в :

Представник Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування А.Зозуля звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 ) третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Дуб"як ОСОБА_2 в якій просить відібрати дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері, без позбавлення її батьківських прав; стягувати з ОСОБА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , на користь тітки, ОСОБА_4 не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що відповідно до наказу управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 09.04.2024 №163, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування та тимчасово влаштовано у сім?ю тітки, ОСОБА_5 . Згідно листа ліцею "Інтелект" зареєстрованого в центрі надання адміністративних послуг ОСОБА_6 у ліцеї демонструє хуліганські вчинки, порушує дисципліну на уроках, не дає можливості учителеві провести заняття. Матір не займається вихованням, не реагує на повідомлення класного керівника. 13.03.2024 перебуваючи у відділі "Служба у справах дітей" Сихівського району матір написала зобов?язання, що більш ретельніше слідкуватиме за навчальним процесом сина та належним чином виконуватиме свої батьківські обов?язки. Матір ознайомлено з відповідальністю про неналежне виконання обов?язків по утриманню, догляду, вихованню та навчанню дитини. Працівники відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району, спільно з Фахівцями відділення соціальної роботи Сихівського району КУЗТ «ЛМЦСПР«Джерело», неодноразово відвідували дану сім?ю за місцем проживання, 07.03.2024, 18.03.2024, 22.03.2024, 26.03.2024, проте двері ніхто не відчиняв про, що складено відповідні акти. Відповідно до характеристики на дитину з навчального закладу від 25.03.2024 на уроках ОСОБА_7 дисципліни не порушує, але схильний до проявів девіантної поведінки на перервах, часто вдається до шкідливих вчинків. До відвідування занять ставиться зухвало та допускав неодноразово відсутність на уроках без поважних причин. Тимур зовні буває неохайний, ходить у брудному взутті, несвіжому одязі. Мати, ОСОБА_1 , нехтує вихованням сина, не підтримує його та не допомагає у навчанні, батьківські збори не відвідує. Частково здійснює комунікацію з класним керівником через телефонний зв?язок та соціальні мережі. Проте на всі заклики від адміністрації закладу та класного керівника про необхідність взяти під контроль навчальний, виховний процес та дозвілля сина, зрушень не відбулося. У листі відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП України у Львівській області зазначено, що 05.04.2024 неповнолітній ОСОБА_3 звернувся на лінію 102 та повідомив, що співмешканець його матері ОСОБА_8 наніс йому тілесні ушкодження. Працівники патрульної поліції прибули на виклик ними було виявлено гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп?яніння, які були налаштовані агресивно, тому з метою безпеки дитини інспектори СЮП ВП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області спільно з працівниками відділу "Служба у справах дітей" Сихівського району здійснили виїзд за адресою: АДРЕСА_1 (акт обстеження житлово-побутових умов від 05.04.2024) та дитину передали тітці, Дуб?як ОСОБА_9 . ОСОБА_1 притягалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП від 03.03.2024 та від 05.04.2024 ч. 1 ст. 178 КУпАП від 29.08.2021, ст. 183 КУпАП від 05.05.2020р.н. Згідно характеристики на дитину з навчального закладу від 11.06.2024 у 4 чверті 2023-24 навчального року відбулися зрушення в навчальному процесі. ОСОБА_7 почав проявляти відповідальність, намагався готуватися до уроків, старався виконувати поставлені завдання, тому рівень навчальних досягнень зріс. Не порушував правил поведінки у класі, своєчасно приходив на уроки і не пропускав шкільних занять без поважних причин. Після залучення до виховання ОСОБА_7 тітки, саме вона здійснювала постійний контроль за відвідуванням та навчанням. 12.06.2024 працівники відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району, спільно з фахівцем відділення соціальної роботи Сихівського району КУЗТ «ЛМЦСПР «Джерело» та інспектором сектору ювенальної превенції Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області відвідували сім?ю ОСОБА_1 . На момент присутності комісії в квартирі перебувала пані ОСОБА_10 , яка була з ознаками алкогольного сп?яніння та раною на чолі. Пані ОСОБА_10 повідомила, що декілька разів спілкувалася з сином по телефону, а двері не відчиняла у зв?язку із своїм зовнішнім виглядом. В квартирі було брудно, розкидані речі, антисанітарія, відчутний запах тютюнових виробів. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 26.06.2024 працівниками відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району за адресою: АДРЕСА_2 , для виховання та розвитку дитини створені задовільні умови. Зі слів ОСОБА_7 спілкується з мамою до трьох разів на тиждень, зі слів тітки, ОСОБА_11 матір фінансово дитині не допомагає, часто телефонує з ознаками алкогольного сп?яніння. За час перебування дитини у тітки, ОСОБА_11 , матір жодного разу не звернулася у відділ щодо повернення їй сина, на телефонні дзвінки не відповідала. Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , яка не могла вмотивовано пояснити свою роль у житті дитини, повідомила, що за час перебування сина у сестри жодного разу його не провідала лише періодично спілкується з ним по телефону. Вважає, що на даний час синові буде краще проживати у сестри, оскільки вона ніде не працює і немає змоги його утримувати. У письмових поясненнях ОСОБА_7 , зазначив, що не заперечує, що відібрання його від матері без позбавлення ії батьківських прав, оскільки вона за час його проживання у тітки жодного разу його не провідувала та матеріально не допомагає. Згідно з листом КУЗТ «ЛМЦСПР «Джерело», зареєстрованим у СЕД Львівської міської ради IT-Enterprise, від 01.07.2024 No4-, фахівцями Сихівського відділення соціальної роботи, спільно з працівниками відділу «Служба у справах дітей», неодноразово здійснювались візити однак сім?я на співпрацю не йде, двері ніхто не відчиняє і на письмові запрошення прибути у відділення ОСОБА_1 , не відреагувала. Під час повторного візиту в сім?ю ОСОБА_1 , матері було надано інформацію щодо послуг КУЗТ «ЛМЦСПР «Джерело» про порядок та умови їх отримання, однак мати відмовилась від отримання соціальних послуг. Враховуючи наведене, позов просить задоволити.

15 липня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено таку в підготовче судове засідання на 05 серпня 2024 року.

Ухвалою суду від 05 серпня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить його задовоити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причин неявки суду не повідомила. Крім того, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась.

Третя особа ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причин неявки суду не повідомила.

У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданого позивачем клопотання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, постановляючи заочне рішення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

У відповідності із статтею 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно достатті 9 Конституції Україниє частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 29 липня 2024 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Львові, його батьками зазначені ОСОБА_13 та ОСОБА_1 .

Згідно паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 .

Згідно із листом Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, від 02.07.2024 №788/33.24-01-08, батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації №123 від 09.07.2024 у квартирі за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Згідно листа ліцею "Інтелект"№19 від 01.03.2024 ОСОБА_6 систематично ухиляється від навчання, прогулюючи уроки та порушує дисципліну, а також спонукає інших учнів до неправомірної поведінки.Навчально-виховний процес ліцею здійснюється у змішаній формі навчання, дистанційну частину якої ОСОБА_16 повністю ігнорує. Перебуваючи протягом деякого часу у ліцеї, демонструє хуліганські вчинки, порушує дисципліну на уроці, не дає можливості учителеві провести заняття. Батьки не займаються вихованням, не реагують на повідомлення класного керівника щодо ситуації, яка склалася по відношенню до навчання і поведінки дитини, не йде на контакт, ігнорує запит адміністрації у вирішенні питань залучення дитини до навчання та усунення проявів їх негативної поведінки.

Відповідно до характеристики на ОСОБА_3 директора навчального закладу «Ліцей» Т.Мудрик, класного керівника ОСОБА_17 , практичного психолога ОСОБА_18 , соціального педагога ОСОБА_19 від 25.03.2024 рівень загальних інтелектуальних здібностей - початковий. За весь час навчання хлопець проявив себе як недисциплінований учень. Навчається погано, систематично не виконує домашніх завдань, на заняття часто приходить без підручників та зошитів, потребує постійного контролю за навчанням зі сторони вчителя. Учень має добру пам?ять, але не використовує її як перевагу в навчальному процесі. Жоден гурток в ліцеї, міських закладах додаткової освіти не відвідує.На уроках ОСОБА_7 дисципліни не порушує, але схильний до проявів девіантної поведінки на перервах, часто вдається до шкідливих вчинків. До відвідування занять ставиться зухвало та допускав неодноразово відсутність на уроках без поважних причин. Тимур зовні буває неохайний, ходить у брудному взутті, несвіжому одязі. За характером хлопець замкнутий, грубий, підступний, брехливий. До вчителів ставиться недовірливо. Не вміє себе адекватно оцінювати, невпевнений в собі, нерішучий, з підвищеною тривожністю, має труднощі в спілкуванні з дисциплінованими учнями, неорганізований, має потребу в увазі, признанні, яких заслуговує хулігнським способом. Мати, ОСОБА_1 , нехтує вихованням сина, не підтримує його та не допомагає у навчанні, батьківські збори не відвідує. Частково здійснює комунікацію з класним керівником через телефонний зв?язок та соціальні мережі. Проте на всі заклики від адміністрації закладу та класного керівника про необхідність взяти під контроль навчальний, виховний процес та дозвілля сина, зрушень не відбулося.

Згідно листа відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП України у Львівській області від 27.06.2024 зазначено, що 05.04.2024 неповнолітній ОСОБА_3 звернувся на лінію 102 та повідомив, що співмешканець його матері ОСОБА_8 наніс йому тілесні ушкодження. Працівники патрульної поліції прибули на виклик ними було виявлено гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп?яніння, які були налаштовані агресивно, тому з метою безпеки дитини інспектори СЮП ВП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області спільно з працівниками відділу "Служба у справах дітей" Сихівського району здійснили виїзд за адресою: АДРЕСА_1 (акт обстеження житлово-побутових умов від 05.04.2024) та дитину передали тітці, Дуб?як ОСОБА_9 .

Відповідно до складених актів працівниками відділу "Служби у справах дітей" Сихівського району від 07.03.2024, 18.03.2024, 22.03.2024,26.03.2024, 26.03.2024 неодноразову відвідували сім?ю за місцем проживання, проте двері ніхто не відчиняв

Наказом управління «Служби у справах дітей» №163 від 09 квітня 2024 року взято на облік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитину, яка залишилась без батькіського піклування та тимчасово влаштовано у сім?ю тітки, ОСОБА_5 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 26.06.2024 працівниками відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району за адресою: АДРЕСА_2 для виховання та розвитку дитини створені задовільні умови. Зі слів ОСОБА_7 спілкується з мамою до трьох разів на тиждень, зі слів тітки, ОСОБА_11 матір фінансово дитині не допомагає, часто телефонує з ознаками алкогольного сп?яніння.За час перебування дитини у тітки, ОСОБА_11 , матір жодного разу не звернулася у відділ щодо повернення їй сина, на телефонні дзвінки не відповідала.

Згідно з листом КУЗТ «ЛМЦСПР «Джерело», зареєстрованим у СЕД Львівської міської ради IT-Enterprise, від 01.07.2024 №4-, фахівцями Сихівського відділення соціальної роботи, спільно з працівниками відділу «Служба у справах дітей», неодноразово здійснювались візити однак сім?я на співпрацю не йде, двері ніхто не відчиняє і на письмові запрошення прибути у відділення ОСОБА_1 , не відреагувала.

Згідно висновку органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації від 05.07.2024 року враховуючи представлені документи, пояснення матері та дитини, витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 27.06.2024 №14, оскільки, ОСОБА_1 , самоусунулась від виконання батьківських обов?язків, самоусунулась від виконання батьківських обов?язків не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, не цікавиться його навчанням, вважає за доцільне відібрання ОСОБА_3 від матері ОСОБА_1 , без позбавлення її батькіських прав.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно із Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, (далі - Конвенція), держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Статтею 18 Конвенції визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Принцип 6 Декларації прав дитини 1959 року проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Відповідно до частини 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першоїстатті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Згідно із пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав,якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитинита/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

З огляду на викладене суд зазначає, що основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання та ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передати органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначити при цьому конкретний заклад.

Основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків (безвідповідальне ставлення до дитини та невжиття заходів щодо забезпечення лікування дитини у зв`язку із її тяжким станом здоров`я), а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частини 7 статті 7 СК при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

За наведених обставини, суд доходить висновку, що відповідачка, як мати не усвідомлює в повній мірі свого ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, зняла з себе обов`язки з виховання та забезпечення дитини, веде антиморальний спосіб життя, зловживаючи алкоголем, ставлячи у небезпеку життя та здоров`я дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом і відповідачка, відповідно до частини 3 статті 170 СК України, не позбавлена можливості повернути сина. Суд зауважує, що відібрання дітей у батьків це санкція за невиконання батьківських обов`язків. Ця санкція є більш м`якою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом.

З врахуванням викладеного, оскільки відповідачка ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дитини ОСОБА_3 , не дбає про його духовний та фізичний розвиток, не проявляє батьківської турботи, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина, суд дійшов висновку про необхідність відібрати сина ОСОБА_3 від матері ОСОБА_1 , без позбавлення її батьківських прав, оскільки це є єдиним способом захисту прав і якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, а інше вирішення спору не відповідало б таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

Згідно з вимогами ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Отже, відповідачка не позбавлена можливості змінити своє відношення та ставлення до виконання батьківських обов`язків та звернутись в суд із позовом про повернення їй дитини.

Щодо вимоги про стягнення аліментів на малолітнього ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.

Частиною 4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Відповідно до ч.4 ст.170 ЦПК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

У відповідності до вимог ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 СК Українита те, що відповідач працездатна особа, не має виплат по іншим виконавчим документам.

Відповідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншою, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст.191 СК України, передбачено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_4 .

Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 51,150,152,155,164,170,182,183,191 Сімейного Кодексу України, суд,-

у х в ал ив :

Позов Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Дуб"як ОСОБА_2 про відібрання дитини від матері, без позбавлення її батьківських прав задоволити.

Відібрати у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення її батьківських прав.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_3 , адреса проживання АДРЕСА_2 , починаючи з 12.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасники справи:

Позивач Сихівська районна адміністрація львівської міської ради, як орган опіки та піклування, м.Львів, просп.Ч.Калини,66, .

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

третя особа ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Чорна С.З.