УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,

представників позивача: Бибки Т.Я., Варєнікової В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради, про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває зазначена цивільна справа.

Представник відповідача ОСОБА_3 надав до суду клопотання про залишення без розгляду вказаної позовної заяви. Клопотання обґрунтоване тим, що на момент подання позовної заяви так і на сьогоднішній день, сторони у справі та їхня малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають як за межами міста Херсона так і за межами України, що свідчить про неможливість розгляду справи як у Херсонському міському суді Херсонської області так і будь-якому іншому суді України, що обумовлено наступним. Зі змісту наявних у матеріалах справи документів, які надані як позивачем (її представником) так і відповідачем (його представником) вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їхня малолітня дитина в кінці лютого 2022 року усі разом та за взаємною згодою, у зв`язку із повномасштабним вторгнення на територію України російських військових формувань, виїхали за межі України і оселись на території Республіки Австрія, де всі вони проживали до 15 січня 2024 року, після чого позивач разом із дитиною виїхали у Республіку Аргентина, де вони на сьогоднішній день і проживають. Разом з тим, в лютому 2024 року, ОСОБА_2 ініціював судовий процес в Республіці Австрія щодо встановлення одноособової опіки над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і рішенням районного суду у місті Брегенц Республіка Австрія 17.02.2024 р. у справі № 11 Ps20/24 «Справа опіки щодо малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » встановлена тимчасова опіка батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнано міжнародну та місцеву юрисдикцію для вирішення провадження предметної опіки. З вказаного факту (щодо проживання сторін та їхньої дитини за межами України), а також наявності у районного суду у місті Брегенц Республіка Австрія юрисдикції щодо спору з приводу опіки відносно малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідує те, що справа не може бути розглянута у Херсонському міському суді Херсонської області. Таким чином, враховуючи що питання опіки відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції включає і питання визначення місця проживання дитини, то юрисдикція спору має визначатись з урахуванням нового звичного місця проживання дитини, а отже повноваження щодо вирішення спору віднесені до компетенції відповідних судових органів нового місця проживання дитини, що підтвердив у своєму рішенні районний суд у місті Брегенц Республіка Австрія 17.02.2024 р. у справі № 11 Ps20/24 «Справа опіки щодо малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги положення ч.3 ст.75 Закону України «Про міжнародне приватне право», п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України, представник відповідача просить залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

05.09.2024 року представник позивача ОСОБА_6 подала до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме належним чином завірені копії наступних документів: довідок про місце реєстрації матері та дитини в Австрії з засвідченим перекладом на українську мову; посвідок на тимчасове перебування матері та дитини в Аргентині від 12 квітня та 01 липня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову; письмового підтвердження орендодавця квартири, в якій проживає сім`я, від 01 липня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову; Фотокартки дитини з місця проживання та спілкування з однолітками та друзями; довідки та характеристики матері з місця роботи від 29 липня 2024 року; листа вчителя іспанської мови від 24 червня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову; Довідки зі школи "La Semilla" від 26 квітня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову; Довідки про зарахування дитини до школи "La Semilla" від 04 липня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову; Характеристики дитини зі школи "La Semilla" року з засвідченим перекладом на українську мову; Виписки зі школи "La Semilla" від 12 серпня 2024 року про зарахування плати за навчання дитини з засвідченим перекладом на українську мову; Довідки про відвідування дитиною позакласних занять від 21 серпня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову; Виписки зі школи "La Semilla" від 27 серпня 2024 року про зарахування плати за додаткові заняття дитини з засвідченим перекладом на українську мову; Рахунку-фактури на сплату членських внесків у ОСОБА_7 за період з травня по серпень 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову; Фотокартки щодо відвідування дитини басейну у ОСОБА_7 ; Довідки про проходження дитиною медичного огляду від 10 липня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову; Довідки лікаря-стоматолога про проходження огляду 11 червня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову; Замовлень щодо одягу для дитини; Довідки щодо отримання матір?ю соціальної допомоги в Австрії з засвідченим перекладом на українську мову: Банківських виписок щодо оплати батьком матері орендної плати за житло в Австрії з перекладом на українську мову; Роздруківки ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2024 року у справі №521/6824/23 щодо відмови в скасуванні судового наказу про стягнення аліментів з батька; Довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 01 квітня 2024 року; Заяви Омбудсмена у справах неповнолітніх та недієздатних осіб від 24 травня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову; Рішень судового органу №7 Сан-Карлос-Де-Барілоче провінції де-Ріо Негро від 29 травня 2024 року та від 04 липня 2024 року про встановлення заборони батьку наближатися до матері та дитини з засвідченим перекладом на українську мову; довідки судового органу №7 Сан-Карлос-Де-Барілоче провінції де-Ріо Негро від 22 серпня 2024 року щодо набрання запобіжними заходами законної сили з засвідченим перекладом на українську мову; Звіту Міждисциплінарної технічної групи №1 Сімейного суду № 7 від 01 липня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову; Листа судового органу №7 Сан-Карлос-Де-Барілоче провінції де-Ріо Негро до школи "La Semilla" з повідомленням про встановлення заборони з засвідченим перекладом на українську мову; Письмове засвідчення прокуратури щодо реєстрації кримінальної справи за зверненням матері відносно батька від 01 серпня 2024 року заборони з засвідченим перекладом на українську мову; Письмових пояснень ОСОБА_8 ; Письмових пояснень ОСОБА_9 ; Письмових пояснень ОСОБА_10 ; Письмових пояснень ОСОБА_11 ; Письмових пояснень ОСОБА_12 . Позивач просить долучити вказані докази до матеріалів справи, оскільки вони є належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, які у сукупності з іншими доказами, які підтверджують позицію позивача у справі, а відомості, які підтверджуються вказаними документами, мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи, у зв`язку з чим позивач вважає за необхідне долучити дані докази до матеріалів справи. Водночас, враховуючи тривалий час розгляду справи - понад півроку, ОСОБА_1 звертає увагу, що фактичні обставини справи, про які нею було зазначено в позові, зазнали змін, а тому остання переконана, що судом мають бути взяті до уваги не лише обставини, які існували на момент звернення до суду, а й фактичні обставини, які існують на момент розгляду справи у суді, оскільки останні мають вирішальний вплив на прийняття законного та обґрунтованого рішення судом в якнайкращих інтересах дитини. Після здійснення всіх необхідних дій для належного оформлення доказів, а саме поставлення апостилю, виготовлення та засвідчення перекладів на українську мову, позивач надає належним чином оформлені та засвідчені копії зазначених документів, у зв`язку з чим просить визнати причини пропуску строку для подання доказів поважними та поновити строк для подання доказів. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати поважними причини неподання доказів та поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом для подання позивачем доказів у справі, прийняти та долучити до матеріалів цивільної справи належним чином завірені копії вказаних документів.

30.09.2024 року представник позивача ОСОБА_6 подала до суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи належним чином завірену копію письмових пояснень ОСОБА_13 від 05 вересня 2024 року. Зазначені письмові пояснення мають важливе значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи. ОСОБА_13 проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з позивачем. На даний час, дитина, матір та ОСОБА_13 фактично проживають разом в Аргентині , мають спільний побут, взаємні права та обов`язки. У ОСОБА_13 та дитини склалися теплі та приязні стосунки. ОСОБА_13 надає допомогу та сприяє позивачу у виконанні нею всіх обов`язків щодо виховання та утримання дитини на відповідному рівні, який необхідний для забезпечення гармонійного розвитку дитини. ОСОБА_13 та ОСОБА_1 вже тривалий час перебувають у близьких сімейних стосунках, а тому він є очевидцем обставин, які мають значення для даної справи. Позивач зазначила, що був потрібен час для організації та оформлення письмових пояснень в Аргентині та виготовлення перекладу документів на українську мову, у зв`язку з чим просить визнати поважними причини неподання доказу та поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом для подання позивачем доказів у справі.

30.09.2024 року представник відповідача ОСОБА_3 подав до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів. Клопотання обґрунтоване тим, що з метою спростування тверджень позивачки, що зазначені у її письмових поясненнях, відповідач вважає за необхідне надати письмові пояснення щодо обставин, наведених позивачкою у поясненнях та надати відповідні відео-, та фотоматеріали, які це підтверджують. При цьому, неподання таких доказів на стадії підготовчого засідання було обумовлено тим, що під час подання позовної заяви позивачка не зазначала про факти протиправних дій з боку відповідача, що не потребувало їх спростування, в той час як на стадії судового розгляду позивачкою було зазначено про протиправність дій відповідача, що й змушує спростовувати ці твердження шляхом подання відповідних доказів. У зв`язку з цим, представник відповідача ОСОБА_3 просить залучити до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_2 , відео та фотоматеріали із зображенням малолітньої дитини позивачки та відповідача, і на яких зображена дитина в побуті, на прогулянках, під час повсякденних занять під час проживання в Австрії з батьком.

07.11.2024 року представник позивача ОСОБА_6 подала до суду заперечення на клопотання ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без розгляду. Позивач вважає подане клопотання безпідставним та необґрунтованим, та таким, що задоволенню не підлягає. Позивач категорично не погоджується з доводами відповідача, зазначеними у клопотанні, оскільки останні не враховують юрисдикцію спору, предмет та підстави спору, а також положення національного та міжнародного законодавства в єдності із судовою практикою. Щодо місця проживання дитини та наявності у судів України юрисдикції щодо розгляду даного позову. Позивач вважає за необхідне наголосити на тому, що її виїзд за кордон разом з дитиною з їх звичного та постійного місця проживання у місті Херсон був вимушеним через повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України та безпосередні бойові дії в місті Херсоні та на прилеглих територіях. Жодних планів щодо переїзду на постійне місце проживання разом з дитиною спочатку до Австрії, а згодом і до Аргентини, позивач ніколи не мала. ОСОБА_1 ніколи не розглядала свій від`їзд разом з дитиною як з міста Херсона, так і з України, як постійне явище та розглядає можливість повернення як тільки покращиться безпекова ситуація в м.Херсоні, та не буде загрози життю та здоров`ю дитини та позивача. Так, незважаючи на проживання за межами України, позивач та дитина мають статус громадян України, не оформлювали громадянство жодної іншої країни, підтримують соціальні, робочі та культурні зв`язки з Україною та вважають її своїм звичним місцем проживання. Їх виїзд за кордон є тимчасовим та вимушеним явищем, яке зумовлене безпосередньою загрозою для життя та здоров`я дитини та позивача. Оскільки, позивач та дитина, а також відповідач, є громадянами України, які проживають за межами України, то відповідно до положень Закону про МПП, сімейні правовідносини, які існують між ними, є такими, що містять іноземний елемент. Враховуючи обставини справи та доводи сторін, вирішення питання про юрисдикцію в даній справі має відбуватися з урахуванням положень Конвенції про юрисдикцію та Конвенції про викрадення, а також тлумачення їх положень відповідно до судової практики. Юрисдикція спорів щодо батьківського піклування має визначатися залежно від місця звичайного проживання дитини. Конвенція про юрисдикцію не містить визначення поняття «звичайне місце проживання». Воно має встановлюватися на основі всіх обставин, які мають місце в кожній конкретній справі. З огляду на викладене, позивач переконана, що існують беззаперечні підстави стверджувати, що звичайне місце проживання дитини зберігається в Україні, оскільки: 1) з моменту народження та до 22 лютого 2022 року (майже 4 роки) дитина постійно проживала в Україні в місті Херсоні зі своїми батьками; 2) виїзд дитини за кордон був вимушеним явищем з метою уникнення загрози для її життя та здоров`я; 3) виїзд дитини за кордон у розумінні Конвенції про юрисдикцію та Конвенції про викрадення дітей не був неправомірним переміщенням або утриманням, оскільки дитини виїхала разом зі своїми батьками; 4) за кордоном дитина не набула іншого звичного місця проживання, оскільки лише тимчасово отримала притулок спочатку у Австрії, а згодом у Аргентині; 5) тимчасовий характер перебування дитини з матір`ю за кордоном підтверджується тим, що для легального перебування в Аргентині вони оформили посвідки на тимчасове проживання; 6) матір та дитина є громадянами України, підтримують соціальні, робочі та культурні зв`язки з Україною та розглядають можливість повернення до України як тільки це стане безпечно для їх життя та здоров`я. Таким чином, враховуючи вказані обставини, існують всі підстави стверджувати, що Україна залишається звичайним місцем проживання дитини та, відповідно, на даний спір поширюється юрисдикція судів України. Щодо застосування положень Концепції про викрадення. Будь-яка особа, установа або інший орган, які стверджують, що дитина була переміщена або утримується з порушенням прав піклування, може звернутися з заявою до Центрального органу за місцем постійного проживання дитини або до Центрального органу будь-якої іншої Договірної держави за допомогою у забезпеченні повернення дитини. Відповідно до ст. 16 Конвенції про викрадення після одержання повідомлення про незаконне переміщення або утримування дитини відповідно до статті 3, судові або адміністративні органи Договірної держави, на територію якої була переміщена дитина, або на території якої вона утримується, не будуть вирішувати по суті питання про піклування доти, поки не буде визначено, що дитина не повинна бути повернута відповідно до цієї Конвенції або поки заява не подана відповідно до цієї Конвенції протягом розумного періоду часу після одержання повідомлення. Вказана норма обмежує юрисдикцію виключно органів держави, на територію якої дитину переміщено, а не держави, із якої було дитину переміщено. Згідно зі ст. 19 Конвенції про викрадення ніяке рішення, прийняте відповідно до цієї Конвенції, щодо повернення дитини, не розглядається як встановлення обставин будь-якого питання про піклування. У свою чергу, нормами чинного законодавства України не передбачено імперативної умови про те, що перебування дитини за межами України є підставою для відмови у задоволенні позову про визначення місця проживання такої дитини. Більше того, зважаючи на положення міжнародних договорів щодо збереження юрисдикції судів України у питаннях батьківської відповідальності, очевидним є можливість вирішення справи про визначення місця проживання дитини саме національними судами. Таким чином, сама по собі обставина проживання дитини за кордоном (незалежно від того чи вивезена дитина за кордон до звернення до суду з позовом про визначення місця її проживання чи після) не виливає на вирішення судами України спору про визначення місця її проживання. Проживання дитини за кордоном не є самостійною підставою для відмови у позові про визначення місця проживання такої дитини разом з одним з батьків в Україні, а факт повернення дитини в Україну не є передумовою для вирішення спору між батьками про визначення місця проживання такої дитини. З даного приводу, позивач наголошує на тому, що жодного судового рішення про повернення дитини з території України, яке набрало законної сили, не має. Також не відбулося незаконного переміщення дитини з території України, з країни її звичайного місця проживання, відтак вищевказана Конвенція про викрадення не може бути застосована, а питання про визначення місця проживання знаходиться в межах юрисдикції українського суду. Отже обставини, які б виключали юрисдикцію судів України відповідно до Конвенції про юрисдикцію та/або Конвенцію про викрадення - відсутні. Підсумовуючи наведене, можна прийти до обґрунтованого висновку, що встановлені національним та міжнародним законодавством підстави для припинення юрисдикції України відносно сімейного спору у даній справі - відсутні, а обставина проживання дитини за кордоном (незалежно від того чи вивезена дитина за кордон до звернення до суду з позовом про визначення місця її проживання чи після) не впливає на можливість вирішення судами України спору про визначення місця її проживання. Щодо відсутності підстав для врахування рішення австрійського суду про встановлення тимчасової опіки над дитиною. Відповідно до матеріалів даної справи, сторона відповідача подавала рішення (короткий та повний текст) районного суду міста Брегенц (Республіка Австрія) від 17 лютого 2024 року у справі № 11 Ps20/24 «Справа опіки щодо малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі - Рішення австрійського суду про тимчасову опіку) декілька разів:1) Том №1 a.c. 79-81, 99-101, 116-117 - короткий текст Рішення австрійського суду про тимчасову опіку, який не містить ні апостилю, ні відмітки про набрання таким рішенням законної сили; 2) Том №1 a.c. 141-149 - нібито переклад повного тексту Рішення австрійського суду про тимчасову опіку, який не містить ні підпису, ні печатки перекладача, а також відомостей про нотаріальне посвідчення. При цьому, оригінальний текст рішення німецькою мовою разом з апостилем не надано. З огляду на відсутність належного оформлення вказаних документів, у суду відсутні підстави надати правову оцінку їм як доказам у справі та встановити на їх підставі будь-які обставини справи. Лише до клопотання про залишення позову без розгляду від 29 вересня 2024 року було приєднано повний текст Рішення австрійського суду про тимчасову опіку, яке містило апостиль. Водночас переклад вказаного рішення було додано у форматі документу Microsoft Word, який відповідно не містить ні підпису, ні печатки перекладача, а також відомостей про нотаріальне посвідчення. Водночас, враховуючи наведені обставини, належним чином посвідчений переклад на українську мову повного тексту Рішення австрійського суду про тимчасову опіку в матеріалах даної справи відсутній, що унеможливлює встановлення змісту такого документу та обставин, про які зазначає сторона відповідача в клопотанні про залишення позову без розгляду. Крім того, відповідно до роз`яснень німецького законодавства, які були долучені до клопотання про залишення позову без розгляду однозначно вказано, що Рішення австрійського суду про тимчасову опіку є тимчасовим запобіжним заходом, а «тимчасова опіка» застосовується доти, поки остаточне рішення про опікунство не набуде законної сили. Вказані роз`яснення свідчать, зокрема, про те, що висновки суду та встановлені ним обставини, які викладені в Рішенні австрійського суду про тимчасову опіку, не є остаточними, адже розгляд справи ще не завершений. Вказане підтверджується судовою повісткою, яка долучена відповідачем до клопотання про залишення позову без розгляду, відповідно до якої розгляд справи про опіку призначено на 03 квітня 2025 року. Крім того, національним законодавством встановлено особливий порядок визнання на території України рішень іноземного суду. Відтак, враховуючи вище наведені обставини, а саме: Рішення австрійського суду про тимчасову опіку є проміжним процесуальним документом, яким не вирішено спір щодо постійної опіки над дитиною або місцем її проживання з одним із батьків; переклад Рішення австрійського суду про тимчасову опіку - здійснений неналежним чином; Рішення австрійського суду про тимчасову опіку не визнано в Україні у передбаченому законом порядку, є всі підстави стверджувати, що Рішення австрійського суду про тимчасову опіку (а) не містить жодних преюдицій для даної справи, та не є обов`язковим для українського суду при вирішенні даного спору. Щодо відсутності процесуальних підстав для залишення позову позивача без розгляду. Як уже зазначалося, відповідачем в клопотанні про залишення позову без розгляду в обґрунтування своїх вимог зазначає дві процесуальні підстави: ч. 3 ст. 75 Закону про МПП та п. 4. ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Сторона позивача переконана, що застосування вказаних норм законодавства є хибним і не ґрунтується на дійсних обставинах справи, нормах чинного законодавства, принципах розумності та справедливості з огляду на наступне. Підстави та предмет позову у даній справі та справі ініційованій відповідачем в Австрії є різними. Так, позовна заява ОСОБА_1 містить наступні предмет та підставу позову: предмет позову: визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, яка самостійно здійснює догляд, виховання та утримання дитини; підстава позову: матір опікується дитиною самостійно, батько аліменти на її утримання не сплачує, участі у вихованні не приймає; дитина не має контакту з батьком та довірливих взаємовідносин. Виходячи із клопотання ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду та його пояснень, оскільки дослідити зміст Рішення австрійського суду про тимчасову опіку можливості немає у зв`язку з неналежним його оформленням: предметом заяви відповідача в Австрії є: встановлення одноосібної опіки батьком над дитиною; підставою заяви відповідача в Австрії є: неналежне, на думку батька, виконання матір`ю батьківських обов`язків у країні їх тимчасового перебування внаслідок вимушеного виїзду за кордон. Вказані обставини свідчать, що предмет та підстави позову у даній справі та справі ініційованій відповідачем у Австрії є різними за своєю суттю. Таким чином, позовна заява позивача не підлягає залишенню без розгляду у зв`язку із тим, що у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки у Районному суді міста Брегенц (Республіка Австрія) знаходиться на розгляді справа, яка містить відмінний предмет та підстави. Позовна заява ОСОБА_1 , яка розглядається судом, подана раніше ніж заява відповідача про опіку, що подана до австрійського суду. Позивач подала позовну заяву про визначення місця проживання дитини до даного суду ще 07 грудня 2023 року. На вказану дату не існувало будь-якої заяви відповідача в суді Республіки Австрія з приводу його одноосібної опіки над дитиною чи визначення її місця проживання з ним. Провадження у даній справі було відкрито - 07 лютого 2024 року. В Рішенні австрійського суду про тимчасову опіку зазначено, що ОСОБА_2 подав заяву до районного суду Брегенца 09 лютого 2024 року. Таким чином, можна прийти до обґрунтованого висновку, що ініціювання позивачем провадження та відкриття провадження у даній справі відбулося раніше ніж відповідач звернувся із своєю заявою до судового органу в Австрії. Отже, на момент відкриття провадження у даній справі не існувало підстав для відмови у відкритті провадження та, відповідно, наразі відсутні встановлені законом підстави для залишення позову позивача без розгляду, оскільки спір у даній справі було ініційовано раніше. Визначені стороною відповідача правові підстави, передбачені положеннями ч. 3 ст. 75 Закону про МПП та п. 4. ч. 1 ст. 257 ЦПК України, для залишення позову позивача без розгляду - відсутні, а тому клопотання відповідача задоволенню не підлягає. Підстави для задоволення клопотання сторони відповідача про залишення позову без розгляду - відсутні, оскільки останнє є необґрунтованим та таким, що не відповідає положенням чинного законодавства України та міжнародно-правовим актам, до яких приєдналась Україна, а також суперечить якнайкращим інтересам дитини, оскільки не враховує фактичні обставини справи.

07.11.2024 року представник позивача ОСОБА_6 подала до суду заперечення на клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи від 29.09.2024 року. Сторона позивача вважає його безпідставним та необґрунтованим, та таким, що задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Дитина інколи проводила час з батьком (коли можливо і була створена частина фото- і відеоматеріалів), жодним чином не спростовують таких фактів як: 1) дитина переважну більшість часу проживала разом з матір`ю та була зареєстрована з нею за однією адресою; 2) саме матір займалася вихованням та утриманням дитини; 3) дитина має більш тісний емоційний та психологічний зв`язок з матір`ю, 4) а також інших обставин, які підлягають встановленню судом при вирішенні питання про визначення місця проживання дитини. Із огляду на викладене, позивач вважає, що докази, які відповідач просить долучити відповідно до свого клопотання від 29 вересня 2024 року є неналежними доказами. Таким чином, оскільки відповідачем не доведено, що докази, які він просить долучити відповідно до клопотання від 29 вересня 2024 року стосуються предмета доказування, позивач переконана, що останні не підлягають розгляду судом, а тому у їх долучені має бути відмовлено. Окрім зазначеного, сторона позивача зазначає, що клопотання про долучення доказів від 29 вересня 2024 року подане із порушеннями норм чинного цивільного процесуального законодавства України. Ухвалою Суду від 07 лютого 2024 року відповідачу було встановлено 15-денний строк на подання відзиву на позов із доказами, які підтверджують його позицію. Ухвалою від 15 квітня 2024 року суд постановив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті. Щодо причин подання додаткових доказів лише 29 вересня 2024 року сторона відповідача зазначає, що «неподання таких доказів на стадії підготовчого засідання було обумовлено тим, що під час подання позовної заяви позивачка не зазначала про факти протиправних дій з боку відповідача, що не потребувало їх спростування, в той час як на стадії судового розгляду позивачкою було зазначено про протиправність дій відповідача, що й змушує спростовувати ці твердження шляхом подання відповідних доказів». Які саме протиправні дії маються на увазі відповідач у своєму клопотанні не зазначає. Враховуючи письмові пояснення позивача від 03 вересня 2024 року, можна припустити, що єдиними неправомірними діями, про які може йти мова, це дії з боку відповідача відносно позивача та доньки, факт встановлення яких зумовив застосування судом в Аргентині обмежувального припису до відповідача щодо наближення до дитини та позивача. Сторона позивача переконана, що підстава для поновлення строку для долучення додаткових доказів до матеріалів справи відповідно до клопотання відповідача від 29 вересня 2024 року є абсолютно надуманою та неповажною. Крім того, якщо припустити, що фото- та відеоматеріали були створені в той період про який вказує відповідач - перебування дитини в Австрії, то останні були створені ще до січня 2024 року. Отже, будь-які об`єктивні та поважні причини, які б перешкоджали відповідачу долучити вказані докази до матеріалів справи раніше - відсутні. Таким чином, оскільки сторона відповідача не надала суду обґрунтованих аргументів щодо поважності причин пропуску строку для долучення додаткових доказів у справі, що не залежали від відповідача, то підстави для поновлення строку для доручення додаткових доказів відсутні. Вказане свідчить про наявність підстав для відмови в задоволенні клопотання відповідача про приєднання доказів від 29 вересня 2024 року, оскільки: докази, які просить долучити сторона відповідача, є неналежними доказами; в клопотанні відсутні обґрунтовані причини, які б вказували на неможливість подання доказів раніше. Представник позивача ОСОБА_6 просить в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про приєднання доказів до матеріалів справи від 29 вересня 2024 року, подане у справі №766/11754/23, відмовити.

Представники позивача ОСОБА_6 , ОСОБА_16 в судовому засіданні заперечували проти клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про залишення без розгляду позовної заяви, просили відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у запереченні. Клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів від 05.09.2024 року та 30.09.2024 року підтримали, просили його задовольнити. Заперечували проти задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про приєднання до матеріалів справи доказів з підстав, викладених у запереченні. Також, просили зобов`язати Службу у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради надати висновок щодо місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку.

Відповідач та його представники в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надав до суду заяву про проведення судового засідання у їх відсутність.

Неявка сторін та представника третьої особи не перешкоджає розгляду клопотань сторони позивача та відповідача.

Заслухавши представників позивача, дослідивши подані клопотання, суд приходить до наступного.

Щодо клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради, про визначення місця проживання дитини, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яка складається з двох елементів: предмет і підстав позову.

Предмет позову становить матеріально-правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен постановити рішення.

Підстави позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах.

Позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради, про визначення місця проживання дитини, містить наступні предмет та підставу позову: предмет позову - визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, яка самостійно здійснює догляд, виховання та утримання дитини; підстава позову - матір опікується дитиною самостійно, батько аліменти на її утримання не сплачує, участі у вихованні не приймає; дитина не має контакту з батьком та довірливих взаємовідносин.

З наданого відповідачем Рішення австрійського суду про тимчасову опіку вбачається, що предметом заяви відповідача в Австрії є встановлення одноосібної опіки батьком над дитиною; підставою заяви відповідача в Австрії є неналежне виконання матір`ю батьківських обов`язків у країні їх тимчасового перебування внаслідок вимушеного виїзду за кордон.

Зазначені обставини свідчать, що предмет та підстави позову у даній справі та справі ініційованій відповідачем у Австрії є різними за своєю суттю.

У зв`язку з викладеним, позовна заява ОСОБА_1 не підлягає залишенню без розгляду у зв`язку із тим, що у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки у Районному суді міста Брегенц (Республіка Австрія) знаходиться на розгляді справа, яка містить відмінний предмет та підстави.

Згідно ч.2, 3 ст. 75 Закону «Про міжнародне приватне право» суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав та про наявність таких підстав суду стало відомо до відкриття провадження у справі. Суд залишає позов без розгляду, якщо після відкриття провадження у справі буде з`ясовано, що у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання дитини 07.12.2023 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.02.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

З клопотання ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду вбачається, що останній в лютому 2024 року ініціював судовий процес в Республіці Австрія щодо встановлення одноособової опіки над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і рішенням районного суду у місті Брегенц Республіка Австралія 17.02.2024 року у справі №11 Ps20/24 «Справа опіки щодо малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » встановлена тимчасова опіка.

В Рішенні австрійського суду про тимчасову опіку зазначено, що ОСОБА_2 подав заяву до районного суду Брегенца 09 лютого 2024 року.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини відкрито (07.02.2024 року) раніше ніж ОСОБА_2 звернувся із заявою про встановлення тимчасової опіки до судового органу в Австрії (09.02.2024 року).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради, про визначення місця проживання дитини, а тому в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про залишення без розгляду позовної заяви слід відмовити.

Щодо клопотання представника позивача ОСОБА_6 про приєднання до матеріалів справи доказів від 05.09.2024 року та 30.09.2024 року, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

За змістом положень частини другої статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадків, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч. 1, ч. 6 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

В обґрунтування заяви про поновлення строку на подання доказів від 05.09.2024 року та 30.09.2024 року представник позивача ОСОБА_6 зазначила, що стороні позивача був потрібен час для організації та виготовлення перекладу документів на українську мову та здійснення всіх дій для належного оформлення доказів, а саме проставлення апостилю, виготовлення та засвідчення перекладів на українську мову, у зв`язку з чим строк на подання доказів був пропущений. У зв`язку з викладеним, представник позивача ОСОБА_6 просила визнати поважними причини неподання доказу та поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом для подання позивачем доказів у справі.

Отже, враховуючи наведені норми процесуального закону, доводи сторони позивача, викладені в клопотаннях про поновлення строку та приєднання до матеріалів справи доказів від 05.09.2024 року та 30.09.2024 року, суд визнає причину пропуску строку для подання письмових доказів поважними, та вважає, що клопотання підлягають задоволенню, а докази - приєднанню до матеріалів справи.

Щодо клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про приєднання до матеріалів справи доказів, суд приходить до наступного.

Статтею 83 ЦПК України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Суд вважає, з урахуванням позиції відповідача, що на стадії судового розгляду позивачем було зазначено про протиправність дій відповідача, що й змушує спростовувати ці твердження шляхом подання відповідних доказів, клопотання сторони відповідача підлягає задоволенню, а докази - приєднанню до матеріалів справи.

Щодо клопотання представника позивача про надання Службою у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради висновку щодо місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника позивача та зобов`язати Службу у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради надати висновок щодо місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.19 СК України, ст.ст. 76, 84, 127, 257, 259 ч.6, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради, про визначення місця проживання дитини.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для подання доказів.

Задовольнити клопотання представника позивача ОСОБА_6 про приєднання до матеріалів справи доказів від 05.09.2024 року та 30.09.2024 року.

Залучити до матеріалів справи належним чином завірені копії наступних документів:

- довідок про місце реєстрації матері та дитини в Австрії з засвідченим перекладом на українську мову;

- посвідок на тимчасове перебування матері та дитини в Аргентині від 12 квітня та 01 липня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову;

- письмового підтвердження орендодавця квартири, в якій проживає сім`я, від 01 липня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову;

- Фотокартки дитини з місця проживання та спілкування з однолітками та друзями;

- довідки та характеристики матері з місця роботи від 29 липня 2024 року;

- листа вчителя іспанської мови від 24 червня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову;

- Довідки зі школи "La Semilla" від 26 квітня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову;

- Довідки про зарахування дитини до школи "La Semilla" від 04 липня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову;

- Характеристики дитини зі школи "La Semilla" року з засвідченим перекладом на українську мову;

- Виписки зі школи "La Semilla" від 12 серпня 2024 року про зарахування плати за навчання дитини з засвідченим перекладом на українську мову;

- Довідки про відвідування дитиною позакласних занять від 21 серпня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову;

- Виписки зі школи "La Semilla" від 27 серпня 2024 року про зарахування плати за додаткові заняття дитини з засвідченим перекладом на українську мову;

- Рахунку-фактури на сплату членських внесків у ОСОБА_7 за період з травня по серпень 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову;

- Фотокартки щодо відвідування дитини басейну у ОСОБА_7 ;

- Довідки про проходження дитиною медичного огляду від 10 липня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову;

- Довідки лікаря-стоматолога про проходження огляду 11 червня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову;

- Замовлень щодо одягу для дитини;

- Довідки щодо отримання матір?ю соціальної допомоги в Австрії з засвідченим перекладом на українську мову:

- Банківських виписок щодо оплати батьком матері орендної плати за житло в Австрії з перекладом на українську мову;

- Роздруківки ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2024 року у справі №521/6824/23 щодо відмови в скасуванні судового наказу про стягнення аліментів з батька;

- Довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 01 квітня 2024 року;

- Заяви Омбудсмена у справах неповнолітніх та недієздатних осіб від 24 травня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову;

- Рішень судового органу №7 Сан-Карлос-Де-Барілоче провінції де-Ріо Негро від 29 травня 2024 року та від 04 липня 2024 року про встановлення заборони батьку наближатися до матері та дитини з засвідченим перекладом на українську мову;

- довідки судового органу №7 Сан-Карлос-Де-Барілоче провінції де-Ріо Негро від 22 серпня 2024 року щодо набрання запобіжними заходами законної сили з засвідченим перекладом на українську мову;

- Звіту Міждисциплінарної технічної групи №1 Сімейного суду № 7 від 01 липня 2024 року з засвідченим перекладом на українську мову;

- Листа судового органу №7 Сан-Карлос-Де-Барілоче провінції де-Ріо Негро до школи "La Semilla" з повідомленням про встановлення заборони з засвідченим перекладом на українську мову;

- Письмове засвідчення прокуратури щодо реєстрації кримінальної справи за зверненням матері відносно батька від 01 серпня 2024 року заборони з засвідченим перекладом на українську мову;

- Письмових пояснень ОСОБА_8 ;

- Письмових пояснень ОСОБА_9 ;

- Письмових пояснень ОСОБА_10 ;

- Письмових пояснень ОСОБА_11 ;

- Письмових пояснень ОСОБА_12 .

Залучити до матеріалів справи належним чином завірену копію письмових пояснень ОСОБА_13 від 05 вересня 2024 року.

Задовольнити клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про приєднання до матеріалів справи доказів.

Залучити до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_2 , відео та фотоматеріали із зображенням малолітньої дитини та відповідача на прогулянках, в побуті, під час повсякденних занять під час проживання в Австрії з батьком.

Задовольнити клопотання представника позивача.

Зобов`язати Службу у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради надати висновок щодо місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення не неї можуть бути подані разом з апеляційною скаргою на рішення суду.

Повний текст ухвали суду виготовлений 15.11.2024 року.

Суддя С.І. Майдан