Справа№751/8663/24
Провадження №2-с/751/106/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Діденко А. О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі за заявою Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення,

встановив:

05.11.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу №751/8663/24 від 16.10.2024 року за заявою Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.10.2022 до 01.09.2024 у розмірі 6 637,81 грн та 302,80 грн судового збору.

В обґрунтування заяви вказує, що 22.10.2024 дізналась про виданий судовий наказ та звернулась до КП «Чернігівводоканал» з документами щодо відсутності за місцем реєстрації та не користування послугами. Після цього стягувачем був здійснений новий розрахунок заборгованості в сумі 5 116,27 грн, який вона сплатила. Проте КП «Чернігівводоканал» повідомило, що не може відкликати назад судовий наказ. Зменшивши суму вимоги, стягувач підтвердив наявність спору. За таких обставин, оскільки вимоги в заяві про видачу судового наказу були необґрунтовані, вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню. Одночасно просить покласти судові витрати на стягувача.

Дослідивши матеріали заяви, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

16 жовтня 2024 року Новозаводським районним судом міста Чернігова видано судовий наказ №751/8663/24 за заявою Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отримані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.10.2022 до 01.09.2024 у розмірі 6 637,46 грн та 302,80 грн судового збору.

Боржник копію судового наказу №751/8663/24 від 16.10.2024 отримала 25.10.2024 року, що підтверджується трекінгом відправлення з сайту Укрпошти, а тому процесуальний строк для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу не пропущено.

Враховуючи, що відсутні підстави для повернення заяви про скасування судового наказу, а зазначені у заяві про скасування судового наказу боржником обставини можуть бути перевірені лише під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, тому у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу №751/8663/24 від 16 жовтня 2024 року підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги ОСОБА_1 про покладення судових витрат на КП «Чернігівводоканал» суд зазначає наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

До заяви про скасування судового наказу ОСОБА_1 додала квитанцію №0.0..1 від 22.10.2024 про сплату судового збору в розмірі 151,40 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами передбачений статтею 141 ЦПК України. За змістом даної норми, розподіл судових витрат здійснюється між сторонами у разі задоволення позову або відмови у задоволенні позову, або часткового задоволення позову

Суд звертає увагу, що сторони, тобто позивач і відповідач, є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник (ст. 42 ЦПК України).

Заявник КП «Чернігівводоканал» звернулося до суду в порядку наказного провадження. Заява боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу також подана в порядку наказного провадження.

Порядок розгляду справ наказного провадження регулюється розділом II ЦПК України «Наказне провадження».

Так, сума судових витрат, що сплачена заявником при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу, підлягає стягненню на його користь з боржника, про що зазначається в судовому наказі (п. 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України).

Однак положення вказаного розділу ЦПК України окремо не встановлюють порядку відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, які понесені боржником, зокрема не передбачається стягнення із стягувача на користь боржника судового збору в разі скасування судового наказу.

Отже, аналізуючи системно норми процесуального права, суд доходить висновку, що законодавець не передбачив розподіл судових витрат у разі скасування судового наказу, тобто питання стягнення судових витрат на користь боржника судом не вирішується.

Водночас законодавцем у частині 3 статті 171 ЦПК України визначені процесуальні дії суду, які можуть мати місце разом із скасуванням судового наказу поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

При цьому за змістом ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі скасування судового наказу сума судового збору стягувачу не повертається, а зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви, у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 164 ЦПК України, можна дійти висновку, що розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, слід вирішувати у ході розгляду справи у порядку позовного провадження, а саме з урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Покладення усіх документально підтверджених судових витрат саме на ту сторону, яка допустила порушення прав іншої особи, та з урахуванням фактичного змісту рішення суду, ухваленого по суті цивільно-правового спору, зокрема обсягу задоволених позовних вимог, відповідатиме таким принципам цивільного судочинства, як верховенство права, пропорційність та змагальність сторін (ст. 10, 11 та 12 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 42, 133, 141, 164, 170, 171, 258-261, 353 ЦПК України, суддя, -

Постановив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити частково.

Судовий наказ від 16 жовтня 2024 року, виданий Новозаводським районним судом міста Чернігова у справі №751/8663/24, провадження №2-н/751/2385/24, за заявою Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отримані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.10.2022 до 01.09.2024 у розмірі 6 637,46 грн та 302,80 грн судового збору скасувати.

У стягненні з Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради понесених судових витрат відмовити

Роз`яснити Комунальному підприємству «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради право на звернення з тією самою вимогою до суду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Діденко