Справа № 683/1613/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м.Старокостянтинів.

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого - судді Андрощука Є.М.

з участю секретаря Бадаєвої Н.О.

представника позивача Кедруна Л.С.

представника відповідача Грицая Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду в м.Старокостянтинова цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу Голуб Ольга Євгенівна про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2018р. ОСОБА_3 звернулась до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу Голуб О.Є. про визнання недійсним заповіту ОСОБА_5 , який складений на користь ОСОБА_4 та посвідчений 27 серпня 2014 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Голуб О.Є.

В обґрунтування позову посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 95 років помер її батько ОСОБА_5 .

05 травня 2018 року вона звернулась до приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Голуб О.Є. та подала заяву про прийняття спадщини і отримала копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10 січня 2018 року №50511299.

Зі слів нотаріуса їй стало відомо про те, що спадкодавець за життя склав заповіт на її рідну сестру ОСОБА_4 , за заявою якої і заведена спадкова справа.

Позивач вказує, що її батько ОСОБА_5 з 2009 року був хворий на хворобу Альцгеймера (синильна деменція), а тому підписуючи заповіт, він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він був слабкий, не впізнавав людей, не пам`ятав певні обставини, що свідчить про те, що спадкодавець, підписуючи 27 серпня 2014 року заповіт, не усвідомлював, що саме він вчиняє, не керував своїми діями. Також позивач вважає що волевиявлення спадкодавця як заповідача свого майна на користь ОСОБА_4 не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, оскільки складений приватним нотаріусом текст заповіту в друкованому вигляді не міг робитися зі слів спадкодавця, а, вважає, що робився зі слів спадкоємця ОСОБА_4 на її прохання, що ставить під сумнів відповідність внутрішньої волі спадкодавця на вчинення заповіту на все майно в користь ОСОБА_4 , а не залишення його в попередній редакції 2008 року.

Позивач стверджує, що, складений заповіт від імені ОСОБА_5 є таким, що вчинений особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, а відтак згідно з ч.3 ст.203, ч.1 ст.225 ЦК України заповіт від 27.08.2014 року слід визнати недійсним.

Крім цього, заповіт складений 27.08.2014 року ОСОБА_5 є нікчемним в силу ст.1257 ЦК України, оскільки приватним нотаріусом при його посвідченні не було дотримано вимоги ст.1248 ЦК України, а відтак слід застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину заповіту від 27.08.2014 року.

07 листопада 2018 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за клопотанням представника позивача було призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі.

05 березня 2019р. ухвалою суду поновлено провадження у справі у зв`язку з клопотанням експерта про надання додаткової медичної документації.

31 липня 2019 року ухвалою суду зупинено провадження у справі у зв`язку з призначенням у справі посмертної судово-психіатричної експертизи.

08 грудня 2019р. ухвалою суду поновлено провадження у справі у зв`язку з клопотанням експерта про додаткових матеріалів для проведення експертизи.

15 березня 2021р. ухвалою суду зупинено провадження у справі у зв`язку з призначенням посмертної судово-психіатричної експертизи.

26 липня 2021р. ухвалою суду поновлено провадження у справі у зв`язку з клопотанням експерта про додаткових матеріалів для проведення експертизи.

15 вересня 2021р. ухвалою суду зупинено провадження у справі у зв`язку з призначенням посмертної судово-психіатричної експертизи.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Кедрун Л.С. позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити з вищенаведених підстав.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Грицай Л.М. заперечив проти задоволення позову, посилаючись на його не обґрунтованість та недоведеність.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, положеннями ст.1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті та згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.17, п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. право на пред`явлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, зокрема, недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою (крім осіб, які в установленому порядку набули повну цивільну дієздатність), особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від імені заповідача, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Заповіт, складений особою до визнання її недієздатною, не може бути змінено чи скасовано її опікуном. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу (стаття 145 ЦПК) . Недійсність окремого розпорядження, що міститься в заповіті, може бути підставою для визнання недійсним заповіту лише в цій частині.

Судом встановлено, що 27 серпня 2014 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Голуб О.Є. посвідчено заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , зареєстрований в реєстрі за №1192.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_5 , що підтверджується даними свідоцтв про його смерть серія НОМЕР_1 від 14 квітня 2018 року (повторно).

Як вбачається з даних спадкової справи №2/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_4 10.01.2018р. звернулась до приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Голуб О.Є. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 на підставі заповіту від 27 серпня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №1192.

Згідно зі змісту ст.202 ЦК України заповіт відноситься до односторонніх правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Разом з тим, Цивільним кодексом України не передбачено скасування заповіту, а передбачено можливість оскаржити заповіт у суді (ст.1256 ЦК України). Право на пред`явлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 1257 ЦКУ нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала права на це майно, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (ст. ст.1247,1248 ЦК України).

До нікчемних заповітів відносяться: заповіти, складені фізичною особою, яка не має повної цивільної дієздатності; вчинені через представника; посвідчені уповноваженою особою, але з порушенням вимог, встановлених законом; посвідчені не уповноваженою на це особою; секретні заповіти, посвідчені нотаріусом з порушенням вимог, встановлених законом (ст.1249 ЦК України); посвідчені за відсутності свідків у випадках, коли їх присутність є обов`язковою (ст.1253 ЦК України); заповіт, який відчужувач склав щодо майна, вказаного у спадковому договорі (ст.1307 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, позивачем ні в позовній заяві ні в суді не надано належних та допустимих доказів, які б давали законні підстави для визнання недійсним заповіту ОСОБА_5 від 27 серпня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №1192, з підстав, що останній через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не міг керувати ними на момент складання заповіту.

Так, за клопотанням представник позивача 07 листопада 2018 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області було призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Українському науково-дослідному інституту, соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України щодо стану психічного здоров`я ОСОБА_5 під час складання оспорюваного заповіту.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №793 ДУ «Інституту психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків СМОЗ України» від 14.12.2022р., що надійшов до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області 10.07.2024р., виходячи з наявних даних визначити психічний стан ОСОБА_5 та вирішити питання щодо його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту 27 серпня 2014 року не є можливим.

Натомість судом встановлено, що заповіт, складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 та посвідчений 27 серпня 2014 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Голуб О.Є., відповідає вимогам закону, посвідчений за адресою місцезнаходження приміщення, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, при посвідченні заповіту приватний нотаріус діяла відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за №282/20595.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають оскільки є безпідставними та не доведені у суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 244-246, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу Голуб Ольга Євгенівна про визнання недійсним заповіту ОСОБА_5 , який складений на користь ОСОБА_4 та посвідчений 27 серпня 2014 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Голуб Ольгою Євгенівною.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_2 а

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Голуб Ольга Євгенівна, 31100 Хмельницька область Хмельницький район м.Старокостянтинів вул.К.Острозького,15 бокс 1.

Повне рішення складено 15 жовтня 2024 року.

Суддя Є.М. Андрощук