Справа № 209/6119/24
Провадження № 2/209/1540/24
У Х В А Л А

Іменем України

10 жовтня 2024 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської облаті Юрченко Я.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

19 серпня 2024 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області через підсистему «Електронний суд» надійшла вищезазначена позовна заява, яка того ж дня відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Юрченко Я.О..

Дослідивши позовну заяву встановлено, що остання подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 185 ЦПК України, ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 серпня 2024 року залишена без руху, що унеможливлювало її призначення до розгляду.

Згідно з довідкою про доставку електронного документу, 24.08.2024 року о 4:54:41 копія ухвали про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху доставлена в її електронний кабінет, що в розумінні ч. 6 ст. 272 ЦПК України є належним врученням особі судового рішення. Такий висновок відповідає та узгоджується з позицією, яка зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2024 року у справі № 454/1883/22.

Проте, недоліки позовної заяви позивачем усунуті не були, встановлений цією ухвалою десятиденний строк для їх усунення сплив.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч. 3, 5, 6 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

З огляду на викладене, необхідно повернути позовну заяву ОСОБА_1 , оскільки особа не усунула її недоліки, яку залишено без руху, в установлений строк.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Я.О.Юрченко