печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2024 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В., перевіривши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧАОСТІНГ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю АЙ КОМПАНІ», ОСОБА_2 , Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, Управління (центр) надання адміністративних послуг Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Міністерства юстиції України про встановлення факту відсутності перебування у трудових відносинах та зобов`язання виключити з ЄДРПОУ запис про керівника, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧАОСТІНГ» (далі - відповідач-1, ТОВ «ЧАОСТІНГ»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю АЙ КОМПАНІ» (далі - відповідач-2, ТОВ «Ю АЙ КОМПАНІ»), ОСОБА_2 (далі - відповідач-3, ОСОБА_2 ), Печерської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - відповідач-4, Печерська РДА), Управління (центр) надання адміністративних послуг Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач-5, ЦНАП), Міністерства юстиції України (далі - відповідач-6, МЮУ) про встановлення факту відсутності перебування у трудових відносинах та зобов`язання виключити з ЄДРПОУ запис про керівника.

27.11.2024 року головуючим суддею отримано інформацію про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи.

Перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами, судом встановлено наступне.

В обґрунтування позовний вимог позивач зазначає, що у червні 2024 року, останній дізнався, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивача було зареєстровано як керівника ТОВ «ЧАОСТІНГ» (), яке розташоване за адресою м. Київ, вул. Кіквідзе, будинок 43. Зокрема, запис номер 0080159 від 11.12.2018 року свідчить про те, що ОСОБА_1 зареєстрований як керівник ТОВ «ЧАОСТІНГ» (). Позивач жодним чином не є причетним і не має ніякого відношення до діяльності вказаної юридичної особи. Йому до моменту отримання інформації з ЄДР в цілому не було відомо і не могло бути відомо про існування юридичної особи ТОВ «ЧАОСТІНГ» () та про те, що він згідно з відомостями, внесеними до ЄДР, обіймає посаду уповноваженої особи на даному підприємстві. Він не давав жодних документів, не надавав будь-яким особам своїх персональних даних та не надавав жодної згоди на зайняття господарською діяльністю на посаді керівника юридичних осіб. Також, він не видавав на це жодної довіреності, ні особисто, ні через жодних представників не звертався до державних реєстраторів чи нотаріусу з приводу цього. З урахуванням викладеного, просить суд встановити факт відсутності перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ «ЧАОСТІНГ» () та зобов`язати Печерську районну в м. Києві державну адміністрацію, Управління (центр) надання адміністративних послуг Печерської районної в місті Києві державної адміністрації та Міністерство юстиції України виключити з ЄДРПОУ запис про керівника ТОВ «ЧАОСТІНГ» () - ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частина 3 пункту 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 03 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зобов`язує суди при вирішенні питання про відкриття провадження у справі перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Конституційний Суд України в абзацах другому та четвертому пункту 3.2 Рішення № 1-рп/2010 від 12.01.2010 року у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України, посилаючись на положення законів, що регулюють цивільно-правові відносини, а саме частину першу статті 98 та частину першу статті 99 ЦК України, а також чинні на той час частину першу статті 23, пункт «г» частини п`ятої статті 41, частину першу статті 59 Закону України «Про господарські товариства» і частину п`яту статті 58 Закону України «Про акціонерні товариства», виснував, що підставою набуття виконавчим органом товариства повноважень є факт його обрання (призначення) загальними зборами учасників (акціонерів) або укладення із членом виконавчого органу товариства трудового договору, який від імені товариства може підписувати голова наглядової ради чи особа, уповноважена на те наглядовою радою.

При цьому Конституційний Суд України наголосив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово підтримувала ці висновки, зокрема, в постановах від 10.09.2019 року у справі № 921/36/18 та від 30.01.2019 у справі № 145/1885/15-ц, де також виснувала, що хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

У випадках коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору, саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 року у справі № 127/27466/20 та відповідно зазначила, що «враховуючи, що позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та / або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

Цими висновками Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду про застосування в подібних правовідносинах положень законодавства про працю, зокрема, статті 38 КЗпП України, викладених у постановах від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18, від 17.03.2021 у справі № 761/40378/18 та від 19.01.2022 у справі № 911/719/21, зокрема, в частині тверджень про те, що відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як і будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні, а також про те, що визначальним при вирішенні справ цієї категорії є не перевірка дотримання керівником юридичної особи порядку скликання загальних зборів учасників товариства, а волевиявлення працівника на звільнення з роботи та дотримання ним процедури звільнення, передбаченої частиною першою статті 38 КЗпП України.»

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що корпоративні права на участь в управлінні товариством його учасники реалізовують, зокрема, шляхом прийняття компетентним органом товариства рішення щодо припинення повноважень одноосібного виконавчого органу (директора). Таке рішення може мати наслідки для трудових відносин, але визначальними у таких ситуаціях є відносини корпоративні.

Таким чином, взаємовідносини які виникли між позивачем та відповідачем, є корпоративними, а отже і вирішення питання про визнання трудових відносин припиненими є похідними від корпоративних взаємовідносин щодо управління товариством.

Отже, з урахуванням викладеного, дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися в порядку господарського судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 186, 260, 354 ЦПК України, 20 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧАОСТІНГ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю АЙ КОМПАНІ», ОСОБА_2 , Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, Управління (центр) надання адміністративних послуг Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Міністерства юстиції України про встановлення факту відсутності перебування у трудових відносинах та зобов`язання виключити з ЄДРПОУ запис про керівника.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 27.11.2024 року.

Суддя І.В. Григоренко