УХВАЛА

15 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 335/649/24

провадження № 61-14622ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Коротченко Дар`єю Олександрівною, на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2024 року

та постанову Запорізького апеляційного суду від 04 жовтня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Готель «Україна» Запорізької обласної ради, Комунального підприємства «УНІВЕРС» Запорізької обласної ради про стягнення суми вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку, суми індексації заробітної плати та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Готель «Україна» Запорізької обласної ради (далі - КП «Готель «Україна» ЗОР), Комунального підприємства «УНІВЕРС» Запорізької обласної ради (далі - КП «УНІВЕРС» ЗОР) про стягнення суми вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку, суми індексації заробітної плати та моральної шкоди, в якому просив суд стягнути з відповідачів солідарно на свою користь суму вихідної допомоги у розмірі 5 591,52 грн; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 12 грудня 2023 року по 18 січня 2024 року (день ухвалення рішення у справі) у розмірі 7 116,28 грн; сумуіндексації заробітної плати 9 376,50 грн; моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн та судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП «Готель «Україна» ЗОР відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до КП «УНІВЕРС» ЗОР задоволено частково.

Стягнуто з КП «УНІВЕРС» ЗОР на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі

5 591,52 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 12 грудня 2023 року по 15 лютого 2024 року у розмірі 12 199,68 грн, суму індексації заробітної плати за період з лютого 2020 року по червень 2022 року у розмірі 4 134,26 грн, моральну шкоду у розмірі 2 500 грн, витрати на правничу допомогу

у розмірі 5 000 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя

від 01 квітня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП «УНІВЕРС» про стягнення з КП «УНІВЕРС» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 12 грудня 2023 року по день ухвалення рішення в справі, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з КП «УНІВЕРС» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 12 грудня 2023 року по день ухвалення рішення у справі, а також стягнути з відповідачів на користь позивача всі судові витрати по справі.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 04 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня

2024 року в оскаржуваній частині залишено без змін.

У іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

У листопаді 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Коротченко Д. О., на рішення Орджонікідзевського районного суду

м. Запоріжжя від 01 квітня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 04 жовтня 2024 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП «УНІВЕРС» ЗОР про стягнення з

КП «УНІВЕРС» ЗОР середнього заробітку та ухвалити у цій частині нове рішення.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Предметом позову у справі є спір про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, вихідної допомоги, індексації, відшкодування моральної шкоди, що в загальному розмірі складає 27 084,30 грн і на день звернення з касаційною скаргою не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2024 році (3 028,00 х 250=757 000,00 грн).

Отже, судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Касаційна скарга не містить обґрунтування наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у малозначній справі чи у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи

від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка

є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023)

Ураховуючи наведене, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Коротченко Дар`єю Олександрівною, на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя

від 01 квітня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 04 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Готель «Україна» Запорізької обласної ради, Комунального підприємства «УНІВЕРС» Запорізької обласної ради про стягнення суми вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку, суми індексації заробітної плати та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник