Провадження № 2-о/185/421/24
14 листопада 2024 року м.Павлоград
Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Зінченко А. С., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Филимонова Станіслава Михайловича, заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики, Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення,
Представник ОСОБА_1 адвокат Филимонов Станіслав Михайлович звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить визнати факт внутрішнього переміщення ОСОБА_1 24.08.2014 з міста Луганська до міста Сватове Луганської області і перебування там до 28.04.2022.
Необхідність встановлення вказаних фактів заявник обґрунтовує тим, що відсутній орган, який міг би взяти заявника на облік як ВПО в м. Сватове, яке окуповане, та для отримання грошової компенсації ВПО, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.
Ознайомившись із матеріалами заяви, вважаю, що слід відмовити у відкритті провадження за зазначеною заявою, яка подана в порядку окремого провадження з наступних підстав.
Стаття 293 ЦПК України встановлює, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Разом з тим, згідно ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.
ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.
Згідно ст.1 вказаного Закону внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.
Згідно ч.1, 2 ст.4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1цього Закону, на момент їх виникнення.
Аналіз наведених норм та саме визначення внутрішньо переміщеної особи наведене у ст.1 вказаного Закону, дають достатні підстави для висновку, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи підтверджує факт внутрішнього переміщення.
За таких обставин факт внутрішнього переміщення ОСОБА_1 24.08.2014 з міста Луганська до міста Сватове Луганської області і перебування там до 28.04.2022, про який прохає заявник, може бути підтверджений в позасудовому порядку шляхом одержання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку, не є вичерпним.
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (ч.3 ст.4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).
Встановлення факту внутрішнього переміщення внаслідок збройного конфлікту та окупації є складовою процедури взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, для якої визначено позасудовий порядок, який здійснюють спеціально уповноважені органи на підставі поданої заяви та доданих до неї документів.
Розгляд такої заяви судом є фактично перебиранням на себе органом судової влади функції, яку покладено на спеціально уповноважений орган, що має відповідну компетенцію.
Про недопустимість перекладання на суд функцій спеціально уповноваженого органу наголошено у постанові ВП ВС від 28 квітня 2021 року у справі № 695/867/17.
Обставиною, яка унеможливлює одержання заявником вказаного документа (довідки ВПО), представник заявника зазначає відсутність органу, який міг би взяти заявника на облік як ВПО в м. Сватове, яке окуповане, проте така інформація не відповідає дійсності.
Тобто, відповідні органи Сватівської МВА, уповноважені розглядати питання та видавати довідки ВПО здійснюють свої повноваження на території України, і заявник має до них доступ.
Також, в разі отримання відмови від уповноваженого органу в отриманні довідки ВПО, заявник має право оскаржити таку відмову в порядку, встановленому КАС України, тобто з даних правовідносин вбачається спір про право.
Також, постановою Об`єднаної Палати Касаційного цивільного Суду Верховного Суду від 05.12.2022 №490/6057/19 зазначено, що Верховний Суд неодноразово зазначав про можливість встановлення не самого факту поранення, смерті чи вимушеного переселення внаслідок збройної агресії Російської Федерації, а про можливість встановлення причинно-наслідкового зв`язку між певною подією та збройною агресією держави-агресора.
При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи передбачає він правові наслідки. Наприклад, метою встановлення факту вимушеного переселення задля уникнення загрози життю, здоров`ю, свободи, особистих прав на свободу пересування, вираження думки, майнових прав, права на судовий захист саме у результаті збройної агресії Російської Федерації є визначення статусу особи, що перебуває під захистом Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, ратифікованої Україною 03.07.1954, з відповідними правовими наслідками. Вказаний факт встановлюється виключно у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого порядку їх встановлення (постанова Верховного Суду від 22.03.2023 №207/1523/22).
Зважаючи на те, що для встановлення факту проживання в певному місці, за певною адресою, а також для встановлення факту внутрішнього переміщення внаслідок збройного конфлікту та окупації чинним законодавством визначено спеціальну позасудову процедуру, недопустимо перекладання на суд функцій спеціально уповноваженого органу, а тому відсутні підстави для вирішення справи в порядку окремого провадження.
Відмова у відкритті окремого провадження не позбавляє заявника права звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
На підставі викладеного, керуючись ст. 186,315, 260,293 ЦПК України,
Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Филимонова Станіслава Михайловича, заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики, Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко