Єдиний унікальний № 371/1418/24
Номер провадження № 2/371/676/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2024 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області

у складі: головуючої судді Геліч Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Семерей Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( далі позивач), 24.09.2024 звернулась до Миронівського районного суду Київської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 (далі відповідач), про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі однієї третьої частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня подання заяви.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що з 28 лютого 2009 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, який зареєстрований Нетеребською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, актовий запис №01 серії 1-СР 3 046542, виданим 28.02.2009 року (а.с.7) .

Від шлюбу мають двох дітей - неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.03.2014 року, виданного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис за №38 (а.с.8) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.08.2018 року, виданного Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис за №125 (а.с.9).

Позивачка зазначає, що з серпня 2024 року, однією сім`єю вона з відповідачем не проживає. Зрозуміла, що у них відсутні спільні інтереси, окрім дітей, мають різні погляди на життя. Тому, 24 вересня 2024 року, між ними шлюб було розірвано, згідно рішення Миронівського районного суду Київської області. З того часу шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, спілкування відсутнє. Відповідач у добровільному порядку допомогу на утримання дітей не надає.

Згідно з ухвалою суду від 30.09.2024 у даній справі, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, повідомлена налезним чином про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, про що свідчить розписка, наявна у матеріалах справи від 07.10.2024. (а.с.19), до суду нада клопотання про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений налезним чином про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, про що свідчить розписка, наявна у матеріалах справи від 07.10.2024. (а.с.19), до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи, дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що від спільного шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.03.2014 року, виданного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис за №38 (а.с.8) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.08.2018 року, виданного Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис за №125.

Згідно наданої довідки виконавчим комітетом Миронівської міської ради Київської області № 01-24/2208 від 24 вересня 2024 року вбачається, що донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають з позивачкою - матір`ю ОСОБА_1 без реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 . (а.с. 10).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі - Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

08.07.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17.05.2017 року № 2037 - VII, відповідно до якого внесено зміни до ст. 182 СК України, а саме: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому, необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження», він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України).

Днем звернення позивачки до суду є 24.09.2024, оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, згідно з положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Зміст позовних вимог та доводи позивачки у своєму позові свідчать про те, що їхні донька та син перебувають винятково на її утриманні, тоді, як на теперішній час, відповідач матеріального утримання на дітей не надає.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує відсутність даних про розмір доходів сторін, потреби дитини щодо належного утримання.

Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч. 2 ст. 183 СК України).

Якщо, після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч. 3 ст. 183 СК України).

При визначенні розміру аліментів, суд, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує потреби дитини щодо належного утримання, рівень доходів сторін, наявність у сторін дітей від інших шлюбів, стан здоров`я дітей, відповідача, знаходження позивача та відповідача у відпустках по догляду за дітьми, обставину добровільного надання коштів на дітей відповідачем.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком дітей незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Подання до суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення кожною дитиною повноліття.

Оскільки саме позивачка має право обирати, як просити стягувати аліменти в твердій грошовій сумі чи в частці від заробітку (доходу), позивачка визначилась із вимогою та просить стягувати аліменти в частці від заробітку (доходу).

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому, стягнення аліментів слід розпочати з дня, коли позивачка звернулась із позовом до суду, а саме 24 вересня 2024 року.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дітей з урахуванням їх потреб. Відповідач є особою працездатного віку. Доказів наявності на утриманні у відповідача інших осіб, матеріали справи не містять. Також, відповідачем не надано доказів того, що стан його здоров`я перешкоджає виконувати обов`язки щодо утримання свої дітей.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, ту обставину, що обидва батьки повинні утримувати своїх дітей, виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі однієї третьої всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2024 року та до досягнення старшою дитини повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», суд, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір, який підлягав сплаті за подання цього позову, тобто у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, ст. 180-184 СК України, ст. 10, 12, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 282, 354, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, задовольнити у повному обсязі.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 24.09.2024 та до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Повне судове рішення складене та підписане 12.11.2024.

Відомості про учасників справи відповідно до вимог п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивачка: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 виданий Миронівським РВ ГУ МВС України у Київській області 29.04.2009.

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_5 , виданий Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області 09 липня 2003 року.

Суддя Тетяна ГЕЛІЧ