Справа № 470/98/24 Головуюча у 1-й інстанції Орлова С. Ф.
Провадження № 22ц/812/1515/24 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

9 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Крамаренко Т. В., Локтіонової О. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу

за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Коллект Центр»,

на рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 24 липня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Орлової С. Ф. у смт Березнегувате Миколаївської області о 13 год 00 хв. зі складанням його повного тексту 29 липня 2024 року, по справі

за позовом

ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 ,

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2024 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 30 172 грн 30 коп. заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог зазначало, що 2 квітня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування», правонаступником якого є ТОВ «Коллект Центр», та відповідачкою, що підписала анкету-заяву, укладено договір №372 про надання фінансових послуг, який підписано нею за допомогою електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором.

За умовами заяви та договору товариство надало позичальниці 3 000 грн строком на 16 днів, зі сплатою 2% за кожен день користування кредитом, які збільшуються, починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, на 1,64 %, а починаючи з 15 дня, наступного за відліком цього ж строку, на 1,38%, та з 30 дня, наступного за орієнтовним днем повернення кредиту, на 2,65%. Граничний строк кредитування становить 1 рік. Умовами договору, у випадку несвоєчасного повернення кредиту, передбачено також сплату комісії у розмірі 420 грн яка може бути зменшена або не нарахована на розсуд товариства.

Втім, позичальницею свої обов`язки за договором належним чином не виконані, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у загальному розмірі 52 462 грн 20 коп., яка зменшена позивачем на свій розсуд до 30 172 грн 30 коп. та складається з 3 000 грн заборгованості за тілом кредиту та 27 172 грн 30 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Право вимоги у позивача за цим кредитним договором виникло на підставі договору факторингу, укладеного між ним та ТОВ «Вердикт Капітал», якому таке право відступлено первісним кредитором ТОВ «Служба миттєвого кредитування» .

Просив про стягнення 13 000 грн витрат на правничу допомогу.

Відзиву від відповідачки до суду не надійшло.

Заочним рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 20 березня 2024 року позов задоволено у повному обсязі.

3 червня 2024 року відповідачкою ОСОБА_1 до суду подана заява про перегляд заочного рішення з мотивів того, що про розгляд справи вона обізнана не була, за отриманням кредиту не зверталась, а пред`явлена до стягнення заборгованість виникла в результаті шахрайських дій невідомих осіб, які використали її дані у своїх корисливих цілях, оскільки зазначений у позові номер телефону їй не належить, а електронна пошта у неї відсутня. Вказувала, що не використовувала цифровий підпис та ніколи не мала платіжної картки АТ «УкрСиббанк».

У запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення позивач вважав її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з того, що суд у встановленому законом порядку повідомляв відповідачку за місцем реєстрації, яка співпадає із зазначеним нею місцем проживання в кредитному договорі, крім того відповідачкою не надано підтверджень ухвалення остаточного рішення у кримінальному провадженні, відкритому за її заявою.

Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 17 червня 2024 року заява ОСОБА_1 задоволена, заочне рішення суду від 20 березня 2024 року скасовано, а справа призначена до розгляду.

2 липня 2024 року відповідачка звернулась з клопотанням про закриття провадження по справі, у зв`язку з її непричетністю до укладення кредитного договору за вказаних позивачем обставин. Звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності.

Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 4 липня 2024 року клопотання представника позивача задоволено, постановлено про витребування з АТ «УкрСиббанк» відомостей щодо: випуску платіжної картки НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ; надання виписки з карткового рахунку відкритого за вказаною платіжною картою на ім`я ОСОБА_1 ; повідомлення номеру телефону на який відправляється інформація для підтвердження платіжних операцій та даних про наявність чи відсутність зазначення номеру телефону НОМЕР_2 в анкетних даних відповідачки.

24 липня 2024 року позивач надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що відповідачкою не надано доказів скоєння відносно неї шахрайських дій при отриманні кредитних коштів, оскільки відсутні рішення суду або вирок, які б набрали законної сили, що можуть бути єдиним доказом зазначених обставин. Вказував, на неможливість застосування концепції негативного доказування, посилався на презумпцію правомірності правочину та відповідну судову практику.

Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 24 липня 2024 року у задоволенні позову ТОВ «Коллект Центр» відмовлено.

При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що відповідачка здійснила дії спрямовані на укладення кредитного договору шляхом використання електронного підпису у вигляді одноразового цифрового ідентифікатора, а ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виконала свої зобов`язання перерахувавши за допомогою ТОВ ФК «Вей фор пей» грошові кошти на платіжну карту зазначену позичальницею.

Вважав недоцільним посилання суду на відомості щодо відсутності карткового рахунку в АТ «УкрСиббанк», оскільки цей картковий рахунок, на який кошти отримала інша особа, та яку слід встановити, зазначила сама позичальниця. Однак позивач позбавлений можливості надати суду докази, які є банківською таємницею.

Зазначав, що позичальниця не спростувала відомості щодо неотримання нею грошових коштів, не надавши до суду виписку по власному картковому рахунку та не надала жодного доказу на підтвердження відсутності заборгованості.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачкою не надано.

Ухвалами колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 9 та 24 вересня 2024 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до положень статей 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 вищевказаного Закону зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані - в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 зазначеного Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

При вирішенні справи судом встановлено, що 2 квітня 2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування», після заповнення від імені ОСОБА_1 анкети заяви, уклала договір про надання фінансових послуг №372 на отримання кредиту в сумі 3 000 грн, строком на 16 днів із нарахуванням у цей період процентної ставки за користування кредитом в розмірі 2 % за день, у випадку своєчасного виконання зобов`язань. У разі затримання строку погашення суми позики за умовами договору встановлено збільшення процентної ставки на 1,64 %, починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентної ставки, та на 1,38%, починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним днем повернення кредиту процентної ставки, а також на 2,65%, починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним днем повернення кредиту. Граничний строк кредитування визначено в один рік (а.с.5-7зв).

Розділ договору, визначений як «Реквізити та підписи сторін» містить лише дані прізвища, ім`я, по батькові позичальниці ОСОБА_1 без зазначення номеру телефону та електронної пошти, а також даних щодо номеру її рахунку чи платіжної картки. Сам договір підписано шляхом накладення електронного підпису за допомогою одного і того ж одноразового ідентифікатора єдиного, як для підписання анкети заяви так і для договору (а.с.7, 7зв).

У той же день о 04 год. 53 хв. 49 сек. сума позики в розмірі 3 000 грн перерахована ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей» на підставі укладеного договору №372 на платіжну карту НОМЕР_1 через банк емітент АТ «УкрСиббанк» (а.с.8).

1 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право вимоги за договорами, зокрема і за договором укладеним від імені ОСОБА_1 , на виконання чого ТОВ «Вердикт Капітал» перераховано за отримані права первісному кредитору 5 535 543 грн 12 коп. ( а.с.13-18)

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Коллект Центр» отримало право вимоги за договорами, в тому числі і за договором, укладеним від імені ОСОБА_1 (а.с.19-24).

За наведених обставин, з огляду на відсутність даних про виконання позичальницею умов електронного кредитного договору, ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду із цим позовом, посилаючись на укладення електронного договору особисто відповідачкою, належне виконання обов`язків первісним кредитором та не повернення в обумовлений строк коштів позичальницею.

Втім, відповідачкою ОСОБА_1 обставини укладення нею кредитного договору оспорені у суді, на підтвердження чого надані докази стосовно звернення до органів Національної поліції з заявою стосовно використання її анкетних даних невідомою особою з метою отримати кредит, про який вона дізналась після арешту її рахунків (а.с.77).

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1 та 2 статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, виходячи із характеру спірних правовідносин, у цій справі в першу чергу підлягала встановленню обставина, чи дійсно було укладено договір за наведених умов особисто ОСОБА_1 та чи була отримана нею сума позики.

Разом з тим анкета-заява та спірний електронний договір №372 підписано від імені відповідачки ОСОБА_1 одним і тим же одноразовим ідентифікатором, що є неможливим під час підписання особою окремих документів у різний час, та саме по собі виключає можливість повторного використання одноразового ідентифікатора.

Також у підписаних від імені ОСОБА_1 документах відсутні повні дані про номер платіжної картки, на яку кредитор повинен був перерахувати кошти, що в свою чергу унеможливлювало виконання ним такого обов`язку. Відсутні такі дані і в повідомленні ТОВ ФК «Вей фор пей», на яку нібито було здійснено переказ в 3 000 грн (а.с.7зв-8)

Крім того, за повідомленням АТ «УкрСиббанк», що надане 12 липня 2024 року на адресу суду, у ОСОБА_1 взагалі відсутні рахунки, які б були відкриті у відділеннях АТ «УкрСиббанк», зокрема з видачею платіжних карток, та інформації по даній особі в системах банку не знайдено (а.с.133).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина 1, 2 статті 12 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому без наданих суду достатніх та допустимих доказів про укладення та підписання електронного договору особисто відповідачкою та як наслідок здійснення первісним кредитором перерахунку на її користь коштів, а також доказів щодо зловживання з боку позичальниці з метою навмисного зазначення платіжної картки іншої особи, місцевий суд, на переконання колегії суддів, дійшов обґрунтованого висновку щодо недоведеності пред`явленого позову.

На підставі викладеного та у відповідності до положень, передбачених статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції доходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Підстав для перерозподілу судових витрат та стягнення витрат на правничу допомогу у відповідності до статті 141 ЦПК України немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» залишити без задоволення, а рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 24 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена з цього дня в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О.О. Ямкова

Судді Т. В. Крамаренко

О. В. Локтіонова