Справа № 212/6527/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., з участю секретаря судового засідання Кулікової Т.В., за участі представника заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Комунальний заклад «Криворізький психоневрологічний інтернат» ДОР», про призначення опікуна недієздатній особі,

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2024 року виконавчий комітет Покровської районної в місті ради звернувся до суду із заявою про призначення ОСОБА_2 опікуном над недієздатною особою ОСОБА_3 .

Заява обґрунтована тим, що рішенням суду від 16.07.2003 ОСОБА_3 визнана недієздатною, 19.11.2003 рішенням виконкому призначено опікуном над недієздатною її сина ОСОБА_2 . У 2006 році за заявою ОСОБА_2 , який повідомив про неможливість у повній мірі виконувати опікунські обов`язки через зміни у сімейному житті, зміну місця роботи з ненормованим робочим днем, виконкомом як органом опіки та піклування ухвалено рішення про розподіл опікунських обов`язків між ОСОБА_2 та сусідкою ОСОБА_4 , яка виявила бажання допомогти, і її було призначено опікуном над недієздатною ОСОБА_3 з правом отримання пенсії, а сина недієздатної призначено опікуном на майном. 05.10.2023 за заявою ОСОБА_4 її було звільнено від повноважень опікуна, і функції останнього покладено на адміністрацію КЗ «Криворізький психоневрологічний інтернат» ДОР, де з 27.12.2022 перебуває недієздатна. 03.06.2024 ОСОБА_2 звернувся до органу опіки з заявою про призначення його опікуном над матір`ю, обґрунтовуючи тим, що після звільнення з постійного місця роботи у нього з`явилося більше часу, щоб піклуватися матір`ю. 19.06.2024 рішенням Покровської районної в місті ради затверджено подання про можливість призначення ОСОБА_2 опікуном.

Ухвалою судді від 02 липня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження, залучено до участі у справі як заінтересовану особу КЗ «Криворізький психоневрологічний інтернат» ДОР, витребувано і заінтересованої особи ОСОБА_2 письмові докази щодо його працевлаштування та отримання доходів у період 2020-2024 роки, призначено розгляд справи на 24 липня 2024 року.

24 липня 2024 року судовий розгляд не відбувся через зайнятість судді у кримінальному провадженні. Судове засідання призначено на 26 вересня 2024 року.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримала заяву, суду пояснила, що на теперішній час недієздатна ОСОБА_3 перебуває на повному державному забезпеченні у психоневрологічному інтернаті, де їй надається уся необхідна медична та стороння допомога, оскільки вона за станом здоров`я потребує на постійний медичний догляд. ОСОБА_2 також здійснює функції опікуна в частині опіки над майном. Останній звернувся до органу опіки із заявою про призначення його опікуном і надав відповідні документи. Орган опіки вирішив за можливе призначення ОСОБА_2 опікуном над недієздатною.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 суду пояснив, що дійсно у 2006 році він працював і не міг у повній мірі доглядати за матір`ю, на теперішній час він має таку змогу, оскільки звільнився у 2020 році і зараз офіційно не працевлаштований, але має заробітки, виконуючи певні ремонтні роботи, сталого графіку роботи у нього немає. У 2023 році він не звертався з заявою про призначення його опікуном і не відвідував мати у інтернаті, тому що робив ремонт у квартирі. Наразі він відвідував матір, приносив їй їжу. Претензій до інтернату не має, наміру забирати матір з інтернату також не має, оскільки вона потребує медичного догляду, але хоче бути опікуном у повній мірі, що контролювати перебування матері у інтернаті. Крім того, додав, що він не проживає за місцем реєстрації, мешкає з співмешканкою за іншою адресою.

Представник заінтересованої особи КЗ «Криворізький психоневрологічний інтернат» до суду не з`явився, був повідомлений належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, заяв про відкладення або розгляд справи за його відсутності суду не надав, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5-7, 15).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 липня 2003 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано недієздатною у зв`язку із хронічним психічним захворюванням шизофренією, неможливістю розуміти значення нею своїх дій і керувати ними (а.с. 11).

Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 19.11.2003 № 353/2 призначено опікуном над недієздатною ОСОБА_3 її сина ОСОБА_2 (а.с. 12).

Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 16.08.2006 № 307 призначено опікуном над недієздатною ОСОБА_3 х правом отримання її пенсії ОСОБА_4 , призначено опікуном над майном недієздатної ОСОБА_3 її сина ОСОБА_2 (а.с. 13).

Рішення виконавчого комітету № 307 мотивовано тим, що опікун ОСОБА_2 працює з ненормованим робочим днем, не може в повній мірі виконувати опікунські обов`язки, при цьому ОСОБА_4 виявила бажання бути опікуном над ОСОБА_3 .

18 жовтня 2023 року виконавчий комітет Покровської районної в місті ради своїм рішенням № 739 звільнив ОСОБА_4 від повноважень опікуна над ОСОБА_3 та функції опікуна поклав на адміністрацію КЗ «Криворізький психоневрологічний інтернат» ДОР» (а.с. 14).

Рішення виконкому № 739 вмотивовано тим, що у зв`язку із зміною місця проживання ОСОБА_4 , остання не може виконувати обов`язки опікуна.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК № 148437 ОСОБА_3 була оглянута 13.05.2022, їй встановлено другу групу інвалідності з 01.11.2012 за загальним захворюванням, безстроково (а.с. 10).

Недієздатна ОСОБА_3 , 1961 року народження, являється мешканкою КЗ «Криворізький психоневрологічний інтернат», з 27 грудня 2022 року, перебуває на повному державному утриманні (а.с. 25).

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов від 06.06.2024, комісія у складі головного спеціаліста відділу соціального захисту населення Коваленко В.О., головного спеціаліста-юриста ОСОБА_1 провела обстеження умов проживання ОСОБА_3 за місцем її проживання в КЗ «Криворізький психоневрологічний інтернат» ДОР».

В ході обстеження встановлено, що ОСОБА_3 з 27.12.2022 перебуває на повному державному утриманні, мешкає в кімнаті на дві особи, у якій є необхідні меблі. ОСОБА_3 дуже погано розмовляє, не ходить. Зі слів працівників закладу, за час перебування ОСОБА_5 в закладі її постійно навідує знайома ОСОБА_6 , також активну участь (дистанційно) у житті ОСОБА_3 бере її рідна сестра ОСОБА_7 , яка мешкає у Різі. Натомість син ОСОБА_2 почав навідувати матір лише протягом останніх місяців. Наразі він виконує обов`язки опікуна над майном.

Комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_3 отримує необхідний догляд та забезпечена усім необхідним (а.с. 27).

03 червня 2024 року ОСОБА_2 надав письмові пояснення на ім`я Голови ради опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради, де вказав, що за станом здоров`я його маму було влаштовано до інтернату з 27.12.2022. Протягом 2022 року та початку 2023 року він навідував мати регулярно, деякий час не приїжджав, так як розпочав ремонт в квартирі, де мешкала моя мати (робив це в свої вихідні), тому не було часу до неї їздити. Наразі всі питання вирішені і він почав знову регулярно відвідувати свою матір, що буде робити і надалі. Додатково повідомив, що планує виконувати обов`язки опікуна, тому що він вже був її опікуном, потім опікуном була інша людина, так як він не мав змоги через роботу та сімейний стан, тепер має змогу (а.с. 28).

ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за цією же адресою зареєстроване місце проживання недієздатної ОСОБА_3 (а.с. 6, 8).

В судовому засіданні з пояснень ОСОБА_2 встановлено, що він не мешкає за адресою реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 до 2020 року був офіційно працевлаштований, 31 січея 2020 року був звільнений з ТОВ «ТК «Золотий Дракон», у подальшому у період з 11.02.2020 по 06.11.2020 перебував на обліку як безробітний у Криворізькому міськрайонному центрі зайнятості (а.с. 20-21, 38).

У період 2020 2024 роки інформації щодо працевлаштування та отримання доходів ОСОБА_2 відсутня (а.с. 41).

Щодо сімейного стану заінтересованої особи встановлено, що ОСОБА_2 розлучений на підставі рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.01.2022, неповнолітніх дітей не має, за станом здоров`я може бути опікуном, не судимий (а.с. 17-19, 22).

У приватній спільній сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебуває квартира АДРЕСА_3 (а.с. 23).

Статтею 3 Конституції України гарантовано, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

Одним із законодавчо визначених механізмів для реалізації недієздатними особами своїх прав є інститут опікунства.

Згідно з частинами першою-третьою статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

Метою встановлення опіки є забезпечення особистих немайнових і майнових прав повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Відповідно до статті 58, частини першої статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Вимоги до опікуна визначені статтею 63 ЦК України, зокрема фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою, опікун призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

За змістом цієї норми при призначенні опікуна пріоритет надається членам сім`ї та родичам, однак відсутня заборона на покладання опіки на іншу сторонню особу, яка відповідає іншим законодавчим вимогам.

В силу статті 64 ЦК України опікуном не може бути фізична особа поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки.

Частинами першою, третьою та четвертою статті 67 ЦК України передбачено, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Призначення опікуна недієздатній особі здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі Правила).

Станом на сьогоднішній день, саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений в державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення такої особи опікуном та, перш за все, необхідність такого.

Натомість, суд зауважує, що надане органом опіки і піклування Покровської районної в місті ради подання не містить обґрунтованої мотивації щодо необхідності при наявності опікуна КЗ «Криворізький психоневрологічний інтернат» ДОР» призначити ОСОБА_3 додатково другого опікуна, при тому, що ОСОБА_2 є опікуном з 2006 року над майном недієздатної, а будинок-інтернат не звільнений від обов`язків опікуна. Так під час розгляду питання призначення опікуном вже діючого опікуна за наявності ще одного опікуна органом опіки та піклування не повністю з`ясовано всі обставини.

Крім того, матеріали справи не містять письмової заяви ОСОБА_2 про призначення його опікуном, а надані суду лише його письмові пояснення, у яких він зазначає про те, що «планує виконувати обов`язки опікуна», обґрунтовуючи тим, що до цього «він не мав змоги через роботу та сімейний стан», а також відсутній акт перевірки умов проживання ОСОБА_2 , який повідомив, що проживає за іншою адресою, відмінною від адреси реєстрації. Дані документи є обов`язковими відповідно до вимог, передбачених Правилами опіки та піклування.

Надаючи оцінку поясненням заінтересованої особи ОСОБА_2 щодо обґрунтування його бажання здійснювати функції опікуна, суд зауважує, що, починаючи з 2020 року ОСОБА_2 не працює, з 2022 року розлучений, натомість неможливість виконання у повному обсязі обов`язків опікуна ним було обґрунтовано саме працевлаштуванням і сімейним станом, проте останній виявив таке бажання лише у червні 2024 року.

Також, суд звертає увагу, що з грудня 2022 року (влаштування ОСОБА_3 до будинку інтернату), протягом 2023 року, ОСОБА_2 не відвідував матір, посилаючись на ремонт квартири, який він робив у свої вихідні дні, проте в судовому засіданні він пояснив, що офіційно не працевлаштований, а виконання певних робіт, від яких він має заробіток, передбачає гнучкий за часом графік.

І нарешті, суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_2 щодо мети призначення його опікуном, а саме контролювати перебування недієздатної матері в інтернаті, при цьому жодних відомостей суду не було надано про наявність підстав вважати, що у даному закладі неналежним чином здійснюється нагляд за недієздатною, більш того, представник заявника у судовому засіданні заявила, що недієздатній ОСОБА_3 , яка є особою з інвалідністю, має поганий стан здоров`я, не може пересуватися і рухатися, надається у комунальному закладі вся необхідна допомога і нагляд, на які вона потребує.

Водночас суд зазначає, що ОСОБА_3 перебуває в психоневрологічному інтернаті на повному державному утриманні, тому по суті її піклуванням, доглядом та утримуванням, починаючи з грудня 2022 року попередні опікуни не займались, такий обов`язок повністю був покладений на державу.

Отже, з встановлених судом обставин справи, зокрема з пояснень ОСОБА_2 , суд вбачає не захист прав ОСОБА_3 , яка є особою з інвалідністю, страждає на хронічне психічне захворювання, відноситься до найвразливішої групи осіб, а формальне опікунство.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що органом опіки та піклування не наведені мотивація та підстави призначення ОСОБА_2 опікуном над недієздатною ОСОБА_3 , з точки зору захисту інтересів недієздатної особи, а тому відмовляє у заяві виконкому Покровської районної у місті ради.

Керуючись ст. 258-260, 263, 293, 294, 300 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Комунальний заклад «Криворізький психоневрологічний інтернат» ДОР», про призначення опікуна недієздатній особі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2024 року.

Суддя: О. В. Колочко