Справа № 167/1053/24
Номер провадження 2/167/420/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Стасюк Ю.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про визнання права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в :

До суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про визнання за нею права на земельну частку (пай) у розмірі 2,77 умовних кадастрових гектарів згідно з сертифікатом серії ВЛ № 0197321.

Позов обґрунтовує тим, що на підставі розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації від 28 березня 1997 року № 105 за рахунок земель КСП «Дружба» Луцького (колишнього Рожищенського) району Волинської області їй видано сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197321, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 1 квітня 1997 року за № 7539. Цей сертифікат втрачено, про що розміщено оголошення в газеті «Наш край» за 17 жовтня 2024 року. Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я позивача не виготовлявся. Отримати дублікат сертифіката в Луцькій районній державній адміністрації та Головному управлінні Держгеокадастру у Волинській області неможливо через відсутність відповідних бланків, тому позивач вимушена звертатися до суду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали позов. Представник позивача ОСОБА_2 давав пояснення про те, що позивач все життя працювала у колгоспі, а тому була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) у КСП «Дружба». Втрата сертифіката на земельну частку (пай) позбавляє ОСОБА_1 можливості виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості). З пояснень позивача ОСОБА_1 слідує, що у зв`язку зі здачею в оренду земельного паю, сертифікат серії НОМЕР_1 зберігався в КСП «Дружба». Після ліквідації колгоспа її сертифікат передався у Сокільську сільську раду та земельний відділ і саме при його передаванні сертифікат було втрачено. Після цього, ОСОБА_1 зверталася до низки установ для відшукування сертифіката, однак знайти його не вдалося.

Представник відповідача Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку електронного документа, у судове засідання не з`явився. До суду від міського голови ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у відсутності їхнього представника та відсутність заперечень щодо заявленої ОСОБА_1 вимоги.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Луцької районної державної адміністрації Волинської області, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку електронного документа, у судове засідання не з`явився. До суду надійшли письмові пояснення у яких зазначено про розгляд справи у відсутності представника РДА, проти позову не заперечують.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши та оцінивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З копії державного акта на право колективної власності на землю серії ВЛ 61

від 16 жовтня 1995 року вбачається, що відповідно до рішення Сокільської сільської ради народних депутатів від 24 квітня 1992 року № 4/3 КСП «Дружба» передано у колективну власність 2434,9 гектарів землі для сільськогосподарського використання.

Із копії листа Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 16 жовтня 2024 року № 1535/02-17/2-24 слідує, що ОСОБА_4 включена до списку працівників (додаток до вказаного вище державного акта), які мають право на отримання середньої земельної частки у КСП «Дружба».

Копією листа Відділу № 4 Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 19 вересня 2024 року № Ш-1143/0-0-334-1141/355-24 підтверджено, що ОСОБА_4 має право на земельну частку (пай) у КСП «Дружба» згідно з сертифікатом серії ВЛ № 0197321, виданим на підставі розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації від 28 березня 1997 року № 105, зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 1 квітня 1997 року за № 7539. Відповідно до розпорядження голови Рожищенської районної державної адміністрації від 24 травня 2000 року за № 188 розмір земельної частки (паю) по КСП «Дружба» становить 2,77 умовних кадастрових гектарах.

З фотокопії із газети «Наш край» від 17 жовтня 2024 року за № 42 вбачається, що ОСОБА_1 повідомила про втрату сертифіката серії ВЛ № 0197321.

Позивач ОСОБА_5 позбавлена можливості отримати новий примірник або дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай) взамін втраченого, що підтверджується копіями листів Луцької районної державної адміністрації від 9 жовтня 2024 року № 3440/19/2-24 та Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 11 жовтня 2024 року № 29-3-0.334-4147/2-24.

Нормою ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Приписами п. 17 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України (далі ЗК) визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно з п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Отже, оскільки під час розгляду справи встановлено, що КСП «Дружба» передано у колективну власність землі для сільськогосподарського використання і при їх розпаюванні ОСОБА_4 була включена до списку працівників, їй видано сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197321, однак через втрату цього документа позивач не може підтвердити своє право, яке відповідач і третя особа не оспорюють, то суд вбачає підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК судові витрати слід залишити за ОСОБА_4 як про це заявлено у позові.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265 ЦПК суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у розмірі 2,77 умовних кадастрових гектарів згідно з сертифікатом серії ВЛ № 0197321, виданого на підставі розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації від 28 березня 1997 року № 105, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 1 квітня 1997 року за № 7539.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення: 15 листопада 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач: Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області (місцезнаходження: Волинська область, Луцький район, м. Рожище, вул. Незалежності, 60, ідентифікаційний код юридичної особи 04333268).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Луцька районна державна адміністрація Волинської області (місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Ковельська, 53, ідентифікаційний код юридичної особи 04051425).

Суддя: В.Б. Требик