Провадження № 2/638/6527/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

08 жовтня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Латки І.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

07 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить суд:

1) визнати спільною сумісною власністю та здійснити поділ сумісно набутого майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступним чином:

- виділити ОСОБА_3 - квартиру, загальною площею 47,2 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 - гаражного бокс № НОМЕР_1 в Гаражному кооперативі «БАСТІОН» в літ. Б-2,: Загальна площа (кв.м): 31.8, матеріали стін: цегла, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; - автомобіль, марки NISSAN, моделі JUKE, номер державної реєстрації НОМЕР_2 НЕ - бізнесу у вигляді інтернет магазину зареєстрованого за ФОП ОСОБА_3 ;

- виділити ОСОБА_1 - квартиру, загальною площею 26,1 кв.м. розташована за адресою: АДРЕСА_3 , - квартиру, загальною площею 68,6 м2, розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження, на нерухоме майно, а саме:

- квартиру, загальною площею 68,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , що згідно до Договору купівлі-продажу, серія та номер: 1556, виданий 29.09.2020, видавник: ПН ХМНО Богданович А.О. зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; номер відомостей про речове право: 38421945; підстава внесення запису Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54319667 від 29.09.2020 17:03:10, приватний нотаріус Богданович Альона Олександрівна, Харківський міський нотаріальний округ, Харківська область.

- гаражний бокс № НОМЕР_1 в Гаражному кооперативі «БАСТІОН» в літ. Б-2,; загальна площа 31.8 кв.м:, адреса: АДРЕСА_2 , який відповідно до Договору купівлі-продажу, гаражного боксу, серія та номер: 501, виданий 26.03.2021,видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Богданович А.О. зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101; номер відомостей про речове право 41203275; підстава внесення запису Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57324060 від 26.03.2021 17:57:06, приватний нотаріус Богданович Альона Олександрівна, Харківський міський нотаріальний округ, Харківська область.

- квартиру, загальною площею 47,2 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що згідно Договору купівлі-продажу, квартири, серія та номер:1001, виданий 24.09.2021 видавник: Хотенець Ю.А., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; номер відомостей про речове право 44148290; підстава внесення запису Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60578520 від 24.09.2021 16:20:42, приватний нотаріус Хотенець Юлія Анатоліївна, Харківський міський нотаріальний округ, Харківська область.

Заява обґрунтована тим, що 12.10.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб. На теперішній час у провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа №638/9597/24 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 31.07.2024 року подружжю надано строк для примирення строком на шість місяців.

За час перебування у шлюбі сторонами було придбано та зареєстровано на ОСОБА_3 нерухоме майно, зокрема (1) квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 ; (2) гаражний бокс № НОМЕР_1 в Гаражному кооперативі «БАСТІОН» в літ. Б-2,, загальною площею (кв.м): 31.8 за адресою: АДРЕСА_2 ; (3) квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; (4) квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

Оскільки шлюб було зареєстровано не в Україні, а відповідно до шарітського закону в Ліванській Республіці, тому в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо перебування у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відсутня. Таким чином, ОСОБА_3 може реалізувати майно, яке під час шлюбу було зареєстровано за нею, оскільки нотаріус, який буде вчиняти відповідні договори відчуження майна, не побачить інформації в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, що нерухоме майно придбано у шлюбі та на його відчуження необхідна згода іншого з подружжя. Отже, у ОСОБА_3 , за наявності спору про поділ сумісного майна подружжя до його вирішення, є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Отже, заяву про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи.

Розглянувши вищенаведену заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову вбачається, що предметом позовних вимог у даній справі є поділ спільного майна подружжя, зокрема квартири, загальною площею 68,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , гаражного бокса № НОМЕР_1 в Гаражному кооперативі «БАСТІОН» в літ. Б-2; загальною площею 31.8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , квартири, загальною площею 47,2 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З доданих до заяви про забезпечення позову доказів, а саме Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № від 05 жовтня 2024 року вбачається, що право власності на зазначене нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 . Майно набуте на підставі договорів купівлі-продажу у вересні 2020 року, у березні та вересні 2021 року.

З долучених позивачем до позовної заяви документів вбачається, що сторони з 12.10.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Проте, шлюб зареєстровано відповідно до шарітського закону, у зв`язку з чим було видано свідоцтво про шлюб №37/2015 від 12.10.2015 року, яке було легалізоване 12.10.2015 р. - Вищим джафаритським шаріатським судом, 19.12.2015 р. Міністерством закордонних справ та емігратів Лівану та 26.10.2015 р. Посольством України в Ліванській Республіці, з реєстрованим номером №1453.

У зв`язку з викладеним у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо перебування у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відсутня.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах.

ЄСПЛ у рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням заявлених заявником позовних вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Як підставу для звернення до суду із заявою про забезпечення позову заявник посилається те, що майно придбано під час перебування сторін у шлюбі. Однак, оскільки в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутня інформація щодо перебування у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , тому відповідач може реалізувати майно, яке під час шлюбу було зареєстровано за нею, оскільки нотаріус, який буде вчиняти відповідні договори з відчуження майна, не буде бачити в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформацію про те, що нерухоме майно придбано у шлюбі та на його відчуження необхідна згода іншого з подружжя.

Як зазначалось вище, предметом спору у даній справі є вимога про поділ спільного майна подружжя, до складу якого входить рухоме та нерухоме майно загальною вартістю 3795000,00 грн.

В заяві про забезпечення позову позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на квартири по АДРЕСА_5 .

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Отже, вимога про забезпечення позову не є неспівмірною із позовними вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 11, 12 81 ЦПК України (змагальність сторін та пропорційність у цивільному судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді накладення арешту на частку у статутному капіталі товариства та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження цієї частки) права відповідача або інших осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Суд вважає обґрунтованим посилання позивача у заяві про забезпечення позову на те, що у випадку відчуження відповідачем гаражного бокса та квартир користь третіх осіб, враховуючи відсутність перешкод у виді запису в державному реєстрі актів цивільного стану громадян, це ускладнить захист позивачем своїх прав у разі ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог за вищевказаним позовом. На переконання суду, відповідач, знаючи про наявність цього спору та усвідомлюючи відсутність перешкод для відчуження нерухомого майна, має об`єктивну можливість вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи предмет спору та обраний вид забезпечення позову, а саме накладення арешту на нерухоме майно, суд вважає, що доводи заяви про необхідність накладення арешту на нерухоме майно заслуговують на увагу, у зв`язку з чим наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на квартири по АДРЕСА_5 , а також на гаражний бокс по АДРЕСА_2 , оскільки у випадку відчуження цього майна, це призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Суд вважає необхідним зазначити, що накладення арешту на нерухоме майно обмежує лише право власника на розпорядження майном і діє до розгляду по суті цивільної справи № 638/18903/24.

Крім того, суд звертає увагу, що забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер. При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Враховуючи наведене, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів по справі, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартири по АДРЕСА_5 , а також на гаражний бокс по АДРЕСА_2 , може істотно ускладнити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, тому наявні підстави для застосування заходів забезпечення позову.

Арешт віднесений до видів обтяжень речових прав на нерухоме майно, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості (пункт 4 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Отже, арешт, як заборона на право розпоряджатися майном, включає і обмеження на розпорядження таким майном. Тому при накладенні арешту на майно вжиття додаткових заходів забезпечення, направлених на обмеження розпорядження таким майном, не є необхідним.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 липня 2024 року у справі № 567/459/23.

За таких обставин, відсутні підстави для накладення арешту шляхом заборони відчуження та розпорядження, про що у заяві про забезпечення позову просив позивач.

Застосовувати заходи зустрічного забезпечення суд не вважає за необхідне у зв`язку із відсутністю відомостей про те, що забезпечення позову спричинить збитки для відповідачів.

Керуючись ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити.

До набрання законної сили рішенням суду у справі № 638/18903/24 за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_6 , а саме на:

- квартиру, загальною площею 68,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 38421945;

- гаражний бокс № НОМЕР_1 в Гаражному кооперативі «БАСТІОН» в літ. Б-2, загальною площею 31,8 кв.м:, розташований за адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101, номер відомостей про речове право 41203275;

- квартиру, загальною площею 47,2 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право 44148290.

Копію ухвали направити для негайного виконання до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (61000, м. Харків, м-н. Павлівський, 4).

Ухвала набирає законної сили негайно після підписання та підлягає негайному виконанню.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя І.П. Латка