ПОСТАНОВА

Іменем України

01 липня 2024 року м. Кропивницький

справа № 390/810/23

провадження № 22-ц/4809/589/24

Кропивницький апеляційний суд в складі:

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л.М., Письменного О.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2023 року у складі судді Бойко І.А.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про зменшення розміру аліментів визначених за рішенням суду.

В обґрунтування позову зазначав, що на підставі рішень судів з нього стягуються аліменти. Від сплати аліментів він не ухиляється, сплачує їх кожному стягувачу вчасно і заборгованості не має.

Вказував, що проходить військову службу та отримує грошове забезпечення, що має незначний розмір і є єдиним джерелом його існування. Посилався на те, що його матеріальний стан погіршився, оскільки сукупний розмір аліментів становить майже 70 відсотків його грошового забезпечення та перевищує встановлений законом розмір стягнень, який не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати.

Просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішеннями судів, а саме: із 1/6 до 1/8 частки його доходу на утримання його матері ОСОБА_2 за рішенням суду від 26.03.2018, із 1/6 до 1/8 частки його доходу на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням суду від 01.06.2020, із 1/6 до 1/8 частки його доходу на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за рішенням суду від 01.06.2020, а також зменшити із 1/6 на 1/8 частку аліментів, що стягуються з нього на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням суду від 24.11.2022.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2023 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 на підставі рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2018 року, на користь ОСОБА_2 із 1/6 частки до 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня набрання рішення законної сили і довічно.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 , на підставі рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2020 року на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/6 частки до 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили і до повноліття доньки ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зменшено розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 на підставі рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської від 01 червня 2020 року на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із 1/6 частки до 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили і до повноліття сина ОСОБА_7 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зменшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 листопада 2022 року на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із 1/6 частки до 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття доньки ОСОБА_8 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_12 зазначала, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_7 .

Зазначає, що судом першої інстанції не досліджено такі обставини як те, що син позивача - ОСОБА_7 є дитиною з інвалідністю першої групи з діагнозом: «Дитячий церебральний параліч, спастичний тетрапарез, стійкі виражені рухові порушення, затримка психомовного розвитку, епілепсія, порушення функцій тазових органів» та потребує більших затрат на своє утримання, аніж здорова дитина. Вказані захворювання мають досить серйозний характер з тяжкими наслідками для здоров?я. Дитина має статус «дитина-інвалід до 18 років» та відповідно до медичних показань потребує постійного стороннього догляду. Мати дитини позбавлена можливості працевлаштуватись на постійну роботу, щоб матеріально забезпечувати дитину, оскільки вимушена увесь час опікуватися дитиною-інвалідом, яка проживає з нею та не може обходитися без постійного стороннього догляду.

Після розірвання шлюбу позивач проживає окремо від відповідача та їх спільної дитини, кошти на матеріальне утримання дитини, у зв?язку з вищевказаними обставинами добровільно не надає. Батько дитини не бере жодної участі у його вихованні та в оплаті додаткових витрат на дитину, які обумовлені хворобою сина, а отже необхідністю витрачати кошти на лікування та реабілітацію дитини.

Звертала увагу, що батьки позивача мають ще одного сина працездатного віку, який не має сім?ї, а тому має кращу можливість забезпечувати батьків. Вважає, що наявність пенсійного посвідчення у матері позивача як інваліда III групи не свідчить про її непрацездатність. А народження у позивача дітей в іншому шлюбі не є вагомою причиною для зменшення матеріальної допомоги синові позивача.

Крім того, зазначала, що посилання позивача на невідповідність вимогам закону стягнень з нього по аліментах, які дорівнюють 66% заробітку платника, є безпідставними, оскільки згідно ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань і заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Посилаючись на зазначені обставини, просила скасувати рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.11.2023 в частині зменшення розміру аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову в цій частині відмовити.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначав, що доданий відповідачкою до апеляційної скарги лист із штампом дитячої міської поліклініки №1 Управління охорони здоров?я Кіровоградської міської ради за підписом невролога ОСОБА_14 , не є належним доказом в розумінні ст.77 ЦПК України та допустимим доказом в силу ст. 78 ЦПК України, оскільки лист не має а ні назви, а ні дати видачі, а за його змістом опис відновлювального здоров?я дитини є невизначеним у часі та обставинах, а отже не підтверджує ті обставини, які мають значення, як підстави скасування рішення суду.

Інших доказів ОСОБА_4 не надано, в тому числі і доказів що вона витрачає чималі кошти на підтримуюче лікування дитини.

Вказував, що діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу і визначення розміру аліментів з метою недопущення опинення їх в нерівних умовах.

Також позивач посилався на те, що під час перебування на військовій службі у зв?язку із отриманими травмами він проходив лікування, втратив 25% професійної працездатності, був звільнений із служби у Збройних силах України та вирішується питання про встановлення інвалідності.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави його скасування відсутні.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Судом встановлено, що у справі № 390/272/18 рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26.03.2018, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 на користь матері ОСОБА_2 стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і довічно (а.с.9).

Відповідно до рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області у справі № 390/1599/19 від 01.06.2020, яке набрало законної сили, зменшено розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_1 за рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09.08.2012 року на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.10-11).

Згідно із рішенням у справі № 404/3972/22 Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.11.2022 , що набрало законної сили, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частини з ycix видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 01 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.12-13).

З довідки-розрахунку заборгованості по аліментам за період з 07.08.2020 по 31.03.2023 № 20132/30.22-25/1 від 31.03.2023, виданої старшим державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Кропивницькому, вбачається, що у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2/390/326/18, 390/272/18, заборгованість у ОСОБА_1 відсутня (а.с.14-15).

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам за період з 07.08.2020 по 31.03.2023 № 20131/30.22-25/1 від 31.03.2023, виданої старшим державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Кропивницькому, у виконавчому провадженні за рішенням суду № 390/1599/19, 2/390/126/20, заборгованість у ОСОБА_1 відсутня (а.с.16-17).

Згідно з відповіді в.о.начальника Фортечного відділу ДВС у м.Кропивницькому, на виконанні зазначеного органу ДВС перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 404/3972/22, виданого 09.01.2023 Кіровським районним судом м.Кіровограда про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів. В рамках зазначеного виконавчого провадження в лютому та в березні 2023 на депозитний рахунок надійшли кошти у відповідних розмірах (а.с.20).

Відповідно до довідки № 209 від 15.02.2023, виданої командиром військової частини, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі (а.с.22).

З довідки № 633/377 від 28.03.2023, виданої військовою частиною, вбачається, що після нарахування грошового забезпечення та утримання за виконавчими документами, сума фактично отриманого грошового забезпечення ОСОБА_1 у 2022 році становить: у листопаді - 10320,26 грн, у грудні - 28755,33 грн, у 2023 році становить: у січні - 28778,00 грн, в лютому - 17132,11 грн, в березні - 12120,43 грн (а.с.21).

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 , яке є безтерміновим, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.23).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до змісту ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання і його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 оскаржує рішення суду лише в частині зменшення розміру аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 , на її користь на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому в іншій частині рішення суду не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що загальний розмір аліментів, що стягуються з нього за виконавчими документами становить майже 70% всіх його доходів, хоча законом він має складати не більше 50%, а тому розмір аліментів, які стягуються з нього за судовими рішеннями, підлягає зменшенню.

Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною 1 статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Підставою для зменшення аліментів, які стягуються з одного з батьків, є наявність наступних обставин: зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Згідно із ч.1, 2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків.

Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Таким чином, з доходів позивача можуть проводитися відрахування на сплату аліментів до 70 %.

Як убачається з матеріалів справи з відповідача стягуються аліменти на утримання трьох дітей у розмірі по 1/6 на кожну дитину та матері у розмірі 1/6 частини, тобто розмір відрахувань із його заробітної плати складає 1/2 частини на дітей, що відповідає 50 відсоткам та 16 відсотків на матір, та не суперечить вимогам чинного законодавства, а саме - статті 70 Закону України «Про виконавче провадження»

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що загальний розмір аліментів, що стягується з позивача становить менше 70%, помилково зменшив розмір стягнутих з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_7 з 1/6 до 1/8 частки його заробітку (доходу).

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленої ним в постанові від 19.02.2020 у справі № 194/629/17-ц.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а рішення суду першої інстанції скасуванню з підстав передбачених ст. 376 ЦПК України в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у позові. В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядалося.

Щодо розподілу судового збору

За частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За п.6. ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_4 звільнена від сплати судового збору, як законний представник дитини з інвалідністю.

ОСОБА_1 є особою, яка має статус учасника бойових дій, однак позовна вимога про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей не охоплюється положеннями статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також жодним чином не стосуються соціального і правового статусу заявника саме як учасника бойових дій, тому з позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2023 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів до 1/8 частки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн 40 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний