Провадження №2/748/928/24
Єдиний унікальний № 748/3569/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2024 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого- судді Олещенко В.І.,

при секретарі Проненко К.С.,

за участю представника позивача - адвоката Карпенка В.К. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача Бурлаки М.А. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Національної академії аграрних наук України про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

9 серпня 2024 року представник позивача адвокат Карпенко В.К. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 до Національної академії аграрних наук України, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

В обгрунтування позову зазначено, що 29 вересня 2022 року НААН наказом № 249-к було звільнено ОСОБА_2 із займаної посади директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України. Рішенням Чернігівського районного суду від 19.12.2022 року наказ НААН №249-к від 29.09.2022 року визнаний протиправним та скасований, ОСОБА_2 був поновлений на посаді директора ДП ДГ «Іванівка». НААН на виконання рішення суду наказом №361-к від 28.12.2022 року поновило ОСОБА_2 на посаді директора ДП ДГ «Іванівка». 30.12.2022 року наказом №363-к ОСОБА_2 було вдруге звільнено з посади директора ДП ДГ «ІВАНІВКА». Рішенням Чернігівського районного суду від 22.03.2023 року наказ НААН №363-к від 30.12.2022 року визнаний протиправним та скасований, ОСОБА_2 знову було поновлено на посаді директора підприємства. Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 01.05.2024 року було закрито цивільне провадження без скасування рішення суду першої інстанції. У подальшому НААН на виконання рішення суду наказом №84-к від 05.04.2023 року поновило ОСОБА_2 на посаді директора ДП ДГ «ІВАНІВКА». Але вже 06.04.2023 року наказом №86-к ОСОБА_2 було втретє звільнено з посади директора ДП ДГ «ІВАНІВКА». Рішенням Чернігівського районного суду від 31.05.2023 року наказ НААН №86-к від 06.04.2023 року визнаний протиправним та скасований. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 06.12.2023 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Незаконним припиненням трудових відносин позивачу завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті: щоденні думки та спогади про наслідки незаконного призупинення трудових відносин, негативні переживання, фіксованість уваги на проблемі допуску його до фактичного виконання своїх обов`язків і отримання за це заробітної плати. Порушення права позивача призвело до його тимчасової відірваності від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності, адже в послідуючому, він змушений був звертатися до суду з метою відновлення своїх трудових прав. Внаслідок обставин незаконного припинення трудових відносин позивач і досі відчуває почуття приниженої гідності, образи, досади, обурення поведінкою керівництва НААН України, переживає щодо своєї соціальної репутації. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, як то вжиття правових заходів для відновлення порушеного права, обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Таким чином, внаслідок першого, другого та третього незаконного припинення трудових відносин позивачу були заподіяні психологічні (моральні) страждання, які він оцінює в 100 000 грн, та посилаючись на норми ст.15, 16, ЦК України, ст.237-1 КЗпП України, просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 12 серпня 2024 року було відкрите провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та пизначено судове засідання.

Відповідач Національна академія аграрних наук України надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі, посилаючись на те, що позов є необґрунтованим, заявлена позивачем сума моральної шкоди 100 000 грн є недоведеною. Звертають увагу суду на те, що ОСОБА_2 було подано до Чернігівського районного суду Чернігівської області три позовні заяви щодо відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09.08.2024 у справі № 748/3533/24 було відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Національної академії аграрних наук України про відшкодування моральної шкоди при першому звільненні на підставі наказу НААН від 29.09.2022 №249-к. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12.08.2024 у справі № 748/3543/24 було відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Національної академії аграрних наук України про відшкодування моральної шкоди при другому звільненні на підставі наказу від 30.12.2022 № 363-к.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Карпенко В.К. позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача Бурлака М.А. у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Крім іншого, звертала увагу суду на те, що Національна академія аграрних наук України є неприбутковим державним підприємством, у котрого відсутні фінансові можливості щодо виплати моральної шкоди позивачу.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 травня 2023 року встановлено наступне.

24.09.2021 на підставі наказу Національної академії аграрних наук України № 389-к ОСОБА_2 призначено директором ДП «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України з 27.09.2021 та укладено контракт з 27.09.2021 року по 27.09.2024 року.

28.09.2021 до ЄДРПОУ було внесено запис про призначення ОСОБА_2 директором ДП «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України.

Наказом №249-к від 29 вересня 2022 року позивач ОСОБА_2 звільнений з посади директора ДП «ДГ «Іванівка» 29.09.2022 на підставі п.8 ст.36 КЗпП України, зокрема на підставі порушення ним умов Контракту від 24.09.2021, а саме, підпунктів "в", "д" пункту 27, у зв"язку з надходженням службової записки віце-президента НААН ОСОБА_3 від 28.09.2022 про порушення ОСОБА_2 підпунктів «в», «д» пункту 27 умов Контракту від 24.09.2021, враховуючи допущення ним зменшення обсягів виробництва продукції рослинництва, доведення очолювального ним Державного підприємства до скрутного економічного стану, зростання дебіторської та кредиторської заборгованості, збільшення заборгованості по заробітній платі працівникам, несплати податкової заборгованості, понесені збитки та дії, які призвели до неефективного використання земельних ресурсів, основних фондів та іншого державного майна.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2022 року, залишеним без змін Постановою Чернігівського апеляційного суду від 10 лютого 2023 року, визнано незаконним та скасовано наказ Національної академії аграрних наук України від 29.09.2022 № 249-к «Про звільнення ОСОБА_2 ». Поновлено ОСОБА_2 на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України.

Рішення суду про поновлення ОСОБА_2 на посаді було виконано та Наказом НААН від 28 грудня 2022 року № 361-к скасовано наказ від 29.09.2022 № 249-к «Про звільнення ОСОБА_2 ».

Наказом НААН від 30 грудня 2022 року № 363-к ОСОБА_2 знову звільнено з посади директора на підставі п.8 ст.36 КЗпП у зв`язку із порушенням пп. «а», «б», «ї» п.27 умов Контракту від 24 вересня 2021 року.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2023 року визнано незаконним та скасовано наказ Національної академії аграрних наук України від 30 грудня 2022 року № 363-к «Про звільнення ОСОБА_2 ». Поновлено ОСОБА_2 на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України.

Рішення суду від 22 березня 2023 року про поновлення ОСОБА_2 на посаді було виконано та Наказом НААН від 5 квітня 2023 року № 84-к скасовано наказ від 30.12.2022 № 363-к «Про звільнення ОСОБА_2 ».

Наказом НААН від 6 квітня 2023 року № 86-к ОСОБА_2 знову звільнено з посади директора на підставі п.8 ст.36 КЗпП у зв`язку із порушенням п.27 умов Контракту від 24 вересня 2021 року. Підставою звільнення стала доповідна записка виконуючого обов`язків директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» від 23.03.2023. № 23/3-23.

Даючи оцінку підставам звільнення ОСОБА_2 з посади директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка», судом не було встановлено доказів порушення п.27 Контракту, спірний наказ не містив посилання на підпункт пункту 27 Контракту, за яким ОСОБА_2 підлягав звільненню.

Крім того, судом було встановлено, що ОСОБА_2 був звільнений з посади з 30 грудня 2022 року і поновлений за рішенням суду 5 квітня 2023 року, а інформація виконуючого обов`язків директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка», котра стала підставною звільнення, датована 23 березня 2023 року, тобто ще до поновлення позивача на посаді.

Враховуючи наведене, рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 6 грудня 2023 року, було визнано незаконним та скасовано наказ Національної академії аграрних наук України від 6 квітня 2023 року № 86-к «Про звільнення ОСОБА_2 ». Поновлено ОСОБА_2 на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України.

В силу положень частини 4 ст 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Враховуючи наведене, факт порушення трудових прав позивача ОСОБА_2 встановлений судовим рішенням, яке на час розгляду справи набрало законної сили та не підлягає доказуванню.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин.

У позові йдеться про спричинення відповідачем позивачеві моральних страждань трьома незаконними звільненнями з посади директора підприємства протягом вересня 2022 року - квітня 2023 року, позивач змушений був звертатися до суду та рішеннями суду тричі був поновлений на роботі. Разом з тим, як зазначалося представником відповідача та не заперечувалося представником позивача у судовому засіданні, на даний час вже ухвалені судові рішення щодо стягнення з відповідача моральної шкоди за наслідком незаконного звільнення позивача у вересні 2022 року та у грудні 2022 року.

Тобто, суд у даній справі оцінює доводи позивача щодо його моральних страждань внаслідок звільнення з посади у квітні 2023 року, яке було визнано незаконним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 6 грудня 2023 року.

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення моральної шкоди, у позові зазначено, що третім поспіль незаконним звільненням позивача, йому завдано моральних страждань. У результаті протиправних дій відповідача був порушений його звичний життєвий уклад, йому довелось тривалий час доводити свою правоту та досягати відновлення справедливості.

За наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, тобто незаконного звільнення, що встановлено іншим судовим рішенням, відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати.

За таких обставин, ОСОБА_2 має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди незаконним звільненням.

Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Згідно із ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У постанові ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі за № 752/17832/14-ц зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

З огляду на обставини справи, суд вважає, що розмір моральної шкоди у розмірі 100 000 грн є завищеним.

Враховуючи доводи позову та відзиву, виходячи із засад розумності та справедливості, законності, суд вважає, що сума у розмірі 8 000 грн є відповідною і достатньою грошовою компенсацією за завдану відповідачем моральну шкоду позивачу, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1 211 грн 20 коп. за подання позову.

Враховуючи часткове задоволення позову (8% від заявлених), з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 96 грн 90 коп.

Керуючись ст.2, 10, 11, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Національної академії аграрних наук України (01010, м. Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 9, ) про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Національної академії аграрних наук України на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Національної академії аграрних наук України на користь ОСОБА_2 - 96 грн 90 коп. в рахунок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 9 жовтня 2024 року.

Суддя В.І. Олещенко