Номер провадження: 22-ц/813/4258/24
Головуючий у першій інстанції Чернявської Л.М.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.

за участю секретаря Лупши В.В.,

учасники справи: скаржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження - Приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерій Миколайович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження

клопотання ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 про зупинення розгляду цивільної справи № 1522/21028/12 по скарзі на дії приватного виконавця Притуляка Валерія Миколайовича

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, за участю стягувача ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

27 липня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла вказана скарга ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_4 , яка мотивована тим, що 18 липня 2023 року приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком Валерієм Миколайовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72289771 з виконання дублікату виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси 15 липня 2023 року по справі № 1522/21028/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за кредитом. Постанова містить ряд помилок, а саме: невірно зазначено дату видачі виконавчого листа, адреса боржника та існує помилка в зазначені номеру справи, а найголовніше що виконавцем помилково вказано валюту виконання зобов`язань в доларах США, проте скаржник вважає, що вірним буде визначення зобов`язань у гривні, оскільки таке суттєво впливає на розмір боргу та безпідставно покладає на боржника курсову різницю.

17 жовтня 2023 року від стягувача ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_5 до суду надійшов відзив на скаргу, у відповідності до якого зазначено, що приватний виконавець правомірно прийняв до виконання виконавчий лист № 1522/21028/12, виданий Приморським районним судом м. Одеси, та вчинив дії з відкриття виконавчого провадження з зазначенням валюти стягнення за рішенням суду у даній справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М., за участю стягувача ОСОБА_2 відмовлено, мотивуючи тим, що приватний виконавець, відкриваючи виконавче провадження, не допустив будь-яких істотних порушень прав скаржника.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2024 року.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції помилково вказав щодо не порушення прав скаржника, оскільки суду було надано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року, яким позов задоволено та скасовано постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця Притуляка В.М. по виконавчому провадженню від 18 липня 2023 року, яким встановлено факт порушення прав скаржника та стягнення 10 тис. дол США основної винагороди. Крім того цим рішенням вказується, що заборгованість вказана у гривні та основна винагорода також має бути у гривні (10%).

Крім того, не погоджується з висновком суду, що невірно вказана адреса боржника не є визначальною помилкою, оскільки всі документи виконавчого провадження в такому випадку приходять на невірну адресу, що позбавляє скаржника її прав на повідомлення про хід виконавчого провадження, та на оскарження дій та бездіяльності особи.

Зазначає, що втрачений оригінал виконавчого листа містив правильний номер справи, а дублікат не вірний номер, тому стягувач має отримати новий дублікат із вірним номером справи.

У відзиві приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. в особі свого представника ОСОБА_6 апеляційна скарга не визнається.

11 червня 2024 року від ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 надійшло клопотання про зупинення розгляду цивільної справи № 1522/21028/12 по скарзі на дії приватного виконавця Притуляка В.М. до вирішення справи Приморським районним судом м. Одеси у справі по скарзі ОСОБА_1 на постанову про відмову у відводі приватного виконавця Притуляка В.М., оскільки ОСОБА_1 22 квітня 2024 року було заявлено відвід приватному виконавцю Притуляку В.М., у задоволені якого було відмовлено 26 квітня 2024 року, і того ж дня винесено повідомлення про вчинення виконавчих дій з опису і арешту майна, що належить боржнику, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Такі дії ОСОБА_1 оскаржено до суду та 14 травня 2024 року винесено ухвалу про відкриття провадження у справі № 522/21028/12-ц.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Бійц М.Е. підтримали клопотання.

Представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Бандура Х.Ю. апеляційну скаргу не визнала.

Вислухавши думку осіб, що брали участь у розгляді справи, розглянувши клопотання про зупинення провадження по справі, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі N 6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. У справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності звільнення з роботи позивача. Проте, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі N 6-1957цс16.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі N 357/10397/19 (провадження N 61-5752сво21) вказано, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, така підстава зупинення провадження, як неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи, застосовується у тому разі, коли в тій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

При цьому, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові від 27 вересня 2023 року у справі № 156/752/22 Верховний Суд зазначив, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Із доданих ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 до клопотання про зупинення апеляційного провадження документів вбачається, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за матеріалами скарги ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження приватний виконавець Притуляк Валерій Миколайович на дії та бездіяльність органу примусового виконання (справа № 1522/21028/12-ц), розгляд справи призначений на 12-ту 22 травня 2024 року.

Одночасно вказаною ухвалою зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП № 72289771 від 18 липня 2023 року, відкритому на підставі дублікату виконавчого листа № 1522/21028/12, виданого 15 липня 2023 року Приморським районним судом м. Одеси.

Витребувано у приватного виконавця Притуляка Валерія Миколайовича належним чином завірену копію виконавчого провадження ВП № 72289771.

Предметом оскарження по теперішній справі є постанова приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та оцінка правомірності дій останнього саме під час вчинення відповідної дії.

На підтвердження своєї позиції заявницею надано відповідні докази. Так саме надано відповідні доказі і іншими учасниками справи зокрема, стягувачем ОСОБА_2 в особі свого представника, а також самим приватним виконавцем Притуляком В.М.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що вони містять докази, які дозволяли суду встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом цього судового розгляду, тому у суду була об`єктивна можливість розглянути цю справу по суті з ухваленням по ній рішення.

Натомість, у справі по скарзі ОСОБА_1 на постанову про відмову у відводі приватного виконавця Притуляка В.М., який заявлено останньому 22 квітня 2024 року.

Крім того, судове рішення переглядається станом на час його ухвалення, у той час коли провадження у справі за скаргою на дії приватного виконавця відкрито лише 14 травня 2024 року.

Будь-яких доказів у підтвердження викладених у клопотанні обставин, зокрема, щодо неможливості розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи, заявником не надано.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що зупинення розгляду справи здійснюється у зв`язку із розглядом іншої справи, а не у зв`язку із розглядом скарги на дії приватного виконавця у тому самому виконавчому провадженні.

Як зазначається у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Оскільки боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_1 не навела суду переконливих доводів на підтвердження необхідності зупинення провадження у справі, не навела обгрунтування, що між справами, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи, тому колегія суддів не знаходить підстав для задоволення даного клопотання у зв`язку з його необґрунтованістю та відсутністю підстав для об`єктивної неможливості розгляду даного позову.

З огляду на викладене, підстави для застосування судом передбачених пунктом шостим частини першої статті 251 ЦПК України наслідків у вигляді зупинення провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. 251, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення повного тексту ухвали 21 червня 2024 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко