П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року м. Київ

Справа №760/7792/14-ц

Провадження: № 22-ц/824/14860/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Нежури В. А., Соколової В. В.

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 05 червня 2024 року, постановлену під головуванням судді Жовноватюк В. С.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» про заміну сторони, первісний стягувач ПАТ «Дельта Банк», боржник ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Кампсіс Лігал»,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» (далi по тексту - ТОВ «ДЕБТ ФОРС», стягувач) звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому листі, мотивуючи її тим, що постановою Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , боржник)на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі по тексту - ТОВ «Вердикт Капітал») заборгованість за кредитним договором від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф у розмірі 21 964 462 грн 96 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі по тексту - ПАТ «Дельта Банк») заборгованість за кредитним договором від 07 березня 2008 року № 1116-Ф у розмірі 3 638 729грн 04 коп.

23 вересня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 2306/К про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 1037-Ф.

10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМПІС ФІНАНС» (далі - ТОВ «КАМПІС ФІНАНС») був укладений договір № 10-03/23 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а ТОВ «КАМПІС ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором від 07 березня 2008 року № 1037-Ф.

31 травня 2023 року між ТОВ «КАМПІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» укладений договір № 25-05/23 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КАМПІС ФІНАНС» відступило, а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 1037-Ф.

На підставі викладеного, посилаючись на положення статті 442 ЦПК України, ТОВ «ДЕБТ ФОРС» просить замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «ДЕБТ ФОРС» у виконавчому листі №760/7792/14-Ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05 червня 2024 року заяву ТОВ «ДЕБТ ФОРС» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «ДЕБТ ФОРС» у виконавчому листі №760/7792/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 .

Судове рішення мотивовано тим, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її доводи

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що під час розгляду справи судом першої інстанції порушено його право на справедливий розгляд справи та доступ до правосуддя, зокрема, його не повідомлено про розгляд заяви ТОВ «ДЕБТ ФОРС». Також, вказує, що, приймаючи рішення про заміну стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ДЕБТ ФОРС», суд першої інстанції не звернув увагу на те, що матеріали справи не містять доказів переходу до заявника права вимоги до боржника за кредитним договором №1037-Ф від 22 листопада 2007 року, що підтверджується мотивувальною частиною судового рішення. Крім того, вказує, що ухвалою Київського апеляційного суду від 18 березня 2021 року ПАТ «Дельта Банк»замінено на ТОВ «Вердикт Капітал», а тому за вказаних обставин мало відбутись заміна стягувача з ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «ДЕБТ ФОРС».

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалами Київського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Бурдюг Т. В. в інтересах ТОВ «ДЕБТ ФОРС» заперечувала проти доводів апеляційної скарги та зазначила, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено всі обставини справи і подані докази, суд постановив ухвалу про зміну стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а мав би замінити стягувача з ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «ДЕБТ ФОРС», тому просить у відповідності до ст.376 ЦПК України змінити резолютивну частину судового рішення вказавши у ній: замінити стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «ДЕБТ ФОРС».

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

У судовому засіданні адвокат Єфремов Є. О. в інтересах ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Адвокат Бурдюг Т. В. в інтересах ТОВ «ДЕБТ ФОРС» заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила змінити резолютивну частину ухвали.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року залишено без змін.

13 лютого 2019 року постановою Верховного Суду,постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 липня 2019 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року залишено без змін.

23 вересня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір № 2306/К про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором №1037-Ф від 22 листопада 2007 року (а.с. 136 - 145, том 5, а.с. 95 - 101, том 10).

28 жовтня 2020 року постановою Верховного Суду, постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 березня 2021 року залучено до участі у справі ТОВ «Вердикт Капітал» як правонаступника процесуальних прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф (а.с. 180-184, том 5).

Постановою Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 липня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф у розмірі 21 964 462 грн 96 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 07 березня 2008 року № 1116-Ф у розмірі 3 638 729 грн 04 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КАМПІС ФІНАНС» було укладено договір № 10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «КАМПІС ФІНАНС», а ТОВ «КАМПІС ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф.

У відповідності до п. 2.1 за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - боржники, зазначених у додатках №1 та № 3 до цього договору (надалі також - реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором.

Відповідно до п. 5.2 договору № 10-03/23 права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток № 4).

Відповідно до реєстру боржників до договору №10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 до ТОВ «КАМПІС ФІНАНС» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 на суму боргу у розмірі 26622953 грн 71 коп. за кредитним договором № 1037-Ф (а.с.113, том 10).

31 травня 2023 року між ТОВ «КАМПІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» було укладено Договір № 31-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КАМПІС ФІНАНС» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 1037-Ф.

У відповідності до п. 2.1 за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - боржники, зазначених у додатках №1 та № 3 до цього договору (надалі також - реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором.

Відповідно до п. 5.2 договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток № 4).

Відповідно до реєстру боржників до договору №31-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 31 травня 2023 до ТОВ «ДЕБТ ФОРС» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 на суму боргу у розмірі 26622953 грн 71 коп. за кредитним договором № 1037-Ф (а.с.123, том 10).

29 листопада 2023 року Солом`янським районним судом видано виконавчий лист №760/7792/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №1037-Ф від 22 листопада 2007 року у розмірі 21 964 462 грн 96 коп. (а.с. 91,92, том 10).

Позиція суду апеляційної інстанції

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції, скаржник посилається на те, що розгляд справи у суді першої інстанції відбувся без участі боржника, тому він не мав можливості скористатися правом на справедливий судовий розгляд.

Згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 червня 2024 року судом першої інстанції сформовано судову повістку про виклик до суду на ім`я ОСОБА_1 , однак матеріали справи не містять доказів того, що вона отримана боржником (а.с. 147, том 10).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (рішення від 17 січня 1970 року у справі «Delcourt v. Belgium» («Делькур проти Бельгії»), заява № 2689/65, пункт 25 та рішення від 11 жовтня 2001 року у справі «Hoffmann v. Germany» («Гофман проти Німеччини»), заява № 34045/96, пункт 65).

ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення від 08 квітня 2010 року у справі «GUREPKA v. UKRAINE (№ 2)» («Гурепка проти України (№ 2)»), заява № 38789/04, § 23).

Також ЄСПЛ зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (рішення від 13 грудня 2011 року у справі «TRUDOV v. RUSSIA», заява № 43330/09, § 25, 27).

Положеннями ч.6 ст.128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 18 квітня 2022 року у справі №522/18010/18, обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї з основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства. Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно з п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що, розглянувши справу за відсутності належних доказів повідомлення боржника про надходження заяви про заміну стягувача, та про призначення судового засідання, суд першої інстанції не забезпечив ОСОБА_1 можливості обґрунтувати свої заперечення щодо заяви і, таким чином, не взяв до уваги вимоги ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Отже, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення по суті вимог заяви.

Перевіряючи вимоги заяви ТОВ «ДЕБТ ФОРС» про заміну стягувача, суд ураховує наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Аналогічні норми містяться у частині п`ятій статті 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

З огляду на зазначені норми матеріального права заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону № 1404-VIII, з урахуванням статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. Заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Отже, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону № 1404-VIII.

У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 389/4348/13-ц (провадження № 61-2344св22) зазначено, що «питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника. Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права. Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Таким чином, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір. Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу. […] Разом з тим, установивши, що виконавчі листи з примусового виконання рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 травня 2014 року повернуті без виконання стягувачу ПАТ «Дельта Банк» на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», і строк пред`явлення їх до виконання не пропущено, суди дійшли помилкового висновку про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу, ТОВ «Глобал Спліт» є стягувачем у виконавчому документі, а тому в цій частині оскаржувані судові рішення підлягають зміні шляхом зазначення про заміну стягувача у виконавчих листах у справі № 389/4348/13-ц, з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Глобал Спліт»».

Судом установлено, що ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги на користь ТОВ «Вердикт Капітал», яке відступило право вимоги на користь ТОВ «КАМПІС ФІНАНС», яке в свою чергу відступило це право на користь ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а тому останнє набуло всіх прав кредитора за зобов`язаннями боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 1037-Ф від 22 листопада 2007 року.

Отже, матеріалами провадження доведено, що ТОВ «ДЕБТ ФОРС» є правонаступником кредитора за грошовим зобов`язанням ОСОБА_1 .

Звертаючись до суду із заявою ТОВ «ДЕБТ ФОРС» просило замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ДЕБТ ФОРС» за зобов`язаннями боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 1037-Ф від 22 листопада 2007 року.

Однак, як вже встановлено судом, ухвалою Київського апеляційного суду від 18 березня 2021 року залучено до участі у справі ТОВ «Вердикт Капітал» як правонаступника процесуальних прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф.

За встановлених обставин суд вважає, що в даному випадку необхідно здійснити заміну стягувача у виконавчому листі №760/7792/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №1037-Ф від 22 листопада 2007 року у розмірі 21 964 462 грн 96 коп. з ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «ДЕБТ ФОРС», яке є останнім набувачем прав кредитора у даних правовідносинах.

При цьому, це не є виходом за межі вимог заяви ТОВ «ДЕБТ ФОРС», оскільки новим кредитором порушено питання саме про заміну стягувача у виконавчому листі №760/7792/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №1037-Ф від 22 листопада 2007 року у розмірі 21 964 462 грн 96 коп., в якому вказано стягувачем ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с. 91,92, том 10).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про скасування ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 05 червня 2024 року та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення вимог заяви ТОВ «ДЕБТ ФОРС».

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 05 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Замінити стягувача у виконавчому листі №760/7792/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №1037-Ф від 22 листопада 2007 року у розмірі 21 964 462 грн 96 коп. з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 08 листопада 2024 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді В. А. Нежура

В. В. Соколова