ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13 листопада 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/13561/24

Провадження № 22-ц/4820/2237/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Костенко А.М., вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" про визнання договору укладеним, стягнення заборгованості за придбану електроенергію, 3% річних та інфляційних втрат.

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги не сплатила судовий збір, при цьому апелянтка посилається, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п 3 ст 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом про визнання договору укладеним, стягнення заборгованості за придбану електроенергію, 3% річних та інфляційних втрат, при цьому зазначала, 11 серпня 2020 року між її чоловіком ОСОБА_2 та ТзОВ «Хмельницькобленерго» укладено договір № 1378 про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим тарифом». 12.11.2022 року чоловік помер. 03.01.2024 року, між ТзОВ «Хмельницькенергозбут» та нею, укладено Договір № 2973 про купівлі-продаж електричної енергії, який просила суд визнати таким, що укладений між сторонами з 04 липня 2023 року.

Відповідно до п 22 ч 1 стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Отже, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено (стаття 21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Статтею 22 вказаного Закону, визначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Із Закону України «Про захист прав споживачів» слідує, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Закону України «Про захист прав споживачів».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в поданій позовній заяві не посилається на порушення відповідачем конкретної норми Закону України «Про захист прав споживачів», навпаки просить суд визнати укладеним Договір № 2973 від 03 січня 2024 року про купівлю-продаж електричної енергії , виробленої генеруючою установкою приватного домогосподарства, за умовами якого ОСОБА_1 має право продавати ТзОВ «Хмельницькенергозбут» електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою приватного домогосподарства. Крім того, позивач заявила вимоги щодо стягнення грошових коштів за придбану відповідачем електроенергію та 3% річних та інфляційних втрат, у зв`язку із чим до спірних правовідносин Закон України «Про захист прав споживачів» не застосовується, і тому посилання позивачки на положення цього Закону не можуть бути взяті судом до уваги.

Відтак ОСОБА_1 не звільнена від сплати судового збору на ч 3 ст 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому повинна сплатити судовий збір при подачі апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.2 та п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подачі позову), ставка судового збору, при подачі позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з п. 1.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, позов поданий до суду у 2024 році і містить вимогу немайнового та майнового характеру.

Таким чином, за подачу апеляційної скарги слід сплатити 3 633 грн 60 коп (1211,20х2х150), який повинен бути сплачений, внесений або перерахований за такими реквізитами:

Отримувач коштівГУК у Хмел.обл/Хмельниц. мтг/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37971775
Банк отримувачаКазначейство України (ел. адм. подат.)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA0022775
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Хмельницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення без руху).

Керуючись ст. ст. 354, 356, 357 ЦПК України,

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2024 року залишити без руху, про що повідомити апелянта, надати строк до 10 днів з дня вручення копії ухвали для сплати судового збору в розмірі 3633 грн 60 коп.

Докази про сплату судового збору направити на адресу суду.

У разі невиправлення зазначених недоліків до вказаного строку, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Копію ухвали надіслати апелянту та його представнику.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду А.М. Костенко