Справа №534/877/24
Провадження №2/534/271/24
30 вересня 2024 року м. Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі суду: головуючого судді Комарової Д.Ю.,
з участю секретаря судового засідання Лук`янчикової О.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить здійснити поділ спільного майна подружжя, визнати за нею право власності на частину квартири АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .
Заявлені вимоги мотивує тим, що з 25.12.1999 по 07.05.2021 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу подружжя придбали квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за відповідачем. Отже спірне майно є їхньою спільною сумісною власністю.
Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явились.
Представник позивача звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розгляд справи провести у його відсутність та відсутність позивача, а також просить позовні вимоги задовольнити повністю. Не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач, будучи повідомленим у встановленому законом порядку, до суду не з`явився, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надав, клопотань про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надходило.
Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Керуючись вимогами ч.1 ст.281 ЦПК України, 30.09.2024 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків.
Починаючи з 25.12.1999 позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.05.2021. Вказані обставини підтверджуються відповідною копією свідоцтва про одруження (а.с.14) та копією рішення Комсомольського міського суду Полтавської області про розірвання шлюбу (а.с.16-18).
Під час перебування сторін у шлюбі між ТОВ «ЄГЗК» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (а.с.80).
У матеріалах справи мається заява ОСОБА_1 про надання останньою згоди на купівлю її чоловіком ОСОБА_2 квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.83).
Як вбачається, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 (а.с.20).
Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Таким чином, враховуючи, що набута сторонами в період шлюбу квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, вимоги позивача про поділ цього майна підлягають задоволенню у повному обсязі.
Позивачем по справі було понесено судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1 438 грн 50 коп.
Питання про судові витрати вирішено судом відповідно до положень ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнити повністю.
У порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м.
У порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1 438 грн 50 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Д.Ю. Комарова