Провадження № 2/752/1874/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.10.2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Данілової Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

у січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування двокімнатною квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що починаючи з 1995 року по 2006 рік ОСОБА_2 проживав у вказаній квартирі, житловою площею 23,60 кв.метрів, на підставі договору найму. У зв"язку з переїздом на постійне місце проживання до м. Біла Церква та не маючи наміру далі проживати у спірній квартирі разом з позивачем і виконувати покладені обов"язки згідно договору найму, 24.05.2019 року відповідач звернувся до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про внесення змін до договору найму вказаного житлового приміщення.

20.08.2019 року на підставі рішення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації №547 за згодою сторін та на підставі заяви ОСОБА_2 відбулася зміна сторони договору найму двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , новим наймачем стала позивач ОСОБА_1 . На виконання взятих на себе обов"язків наймача позивач уклала на своє ім"я всі необхідні договори по утриманню вказаної квартири, а саме договір про надання комунальних послуг № від 30.08.2019 року, договір № 90100 по наданню послуг з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води населенню від 30.08.2019 року. Позивач своєчасно (щомісяця) вносила квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідач з 2006 року не проживає у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , де він зареєстрований, та не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в будинку не має і взагалі житловим приміщенням не цікавиться.

04.05.2021 року у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , сталася пожежа.

З 24.05.2021 року для забезпечення мешканців житлового будинку рішенням засідання штабу з ліквідації надзвичайної ситуації, пов"язаної з пожежею, призупинено експлуатацію вказаного житлового будинку, а всіх мешканців, які проживали на момент пожежі в даному будинку, в тому числі і позивача, тимчасово поселили в гуртожиток Національного університету харчових технологій, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 .

Оскільки відповідач втратив право користування житлом, не проживаюч в спірній квартирі без поважних причин, айого реєстрація створює позивачу перекоди, ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування двокімнатною квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від02 жовтня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, про зняття дитини з реєстрації місця проживання. (а.с. 28)

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2023 року вирішено розглядати вказану цивільну справу за правилами загального позовного провадження. (а.с. 34)

29 січня 2024 року відповідач ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву. (а.с. 100)

Зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням прийнята судом до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2

05.08.2024 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Лічман О.М. подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 (а.с. 184) Просить відмовити в задоволенні позову про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки з 23 березня 2002 року ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , внаслідок чого ОСОБА_1 15.02.2005 року набула право користування вказаним житловим приміщенням. З кінця 2005 року сторони почали проживати окремо. Зазначає, що заява від 24.05.2019 року про надання згоди на зміну квартиронаймача на ОСОБА_1 відповідач написав не з власної волі, а внаслідок погроз із застосуванням насильства зі сторони співмешканця позивачки ОСОБА_3 , від фактичних стосунків з яким ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_4 . Вказує, що відповідач не проживає у спірній житловій площі з 2010 року, оскільки у квартирі постійно проживають ОСОБА_1 з ОСОБА_3 та їх спільний син. Приблизно у 2012 році позивач змінила замки і двері у квартирі, внаслідок чого відповідач був позбавлений вільного доступу до житла. Після зміни договору найму в 2019 році шлюб між сторонами було розірвано.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.08.2024 року відмовлено в прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_2 про уточнення позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про зняття дитини з реєстрації місця проживання та визнання квартири такою, що непридатна для проживання та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. (а.с. 194)

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.08.2024 року залишена без розгляду позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про зняття дитини з реєстрації місця проживання та визнання квартири такою, що непридатна для проживання. (а.с. 192)

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, а також свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що договір найму квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та рахунок на дану квартиру був укладений саме на ОСОБА_2 , оскільки ордер на право користування квартирою видавався в 1987 році членам його сім"ї, а саме матері ОСОБА_5 .

Згідно довідки від 24.10.2018 року про реєстрацію місця проживання №2004298 ОСОБА_2 з 16 червня 1995 року зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 14).

23 березня 2002 року був укладений шлюб між сторонами у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується даними свідоцтіа про шлюб серії НОМЕР_1 від 23 липня 2015 року , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського управління юстиції у м. Києві. (а.с. 8)

15 лютого 2005 року позивач ОСОБА_1 набула права користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 17)

З матеріалів справи вбачається, що 24 травня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про внесення змін щодо наймача вказаної квартири.

20 серпня 2019 року на підставі розпорядження Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації №547 за згодою сторін та на підставі вказаної заяви ОСОБА_2 відбулася заміна сторони договору найму двокімнатної квартири, житловою площею 23,6 кв.метрів, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , новим наймачем стала позивач ОСОБА_1 (а.с. 130)

На виконання взятих на себе обов"язків наймача позивач уклала на своє ім"я всі необхідні договори по утриманню вказаної квартири, а саме договір про надання комунальних послуг № від 30.08.2019 року, договір № 90100 по наданню послуг з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води населенню від 30.08.2019 року. (а.с. 131 - 134)

04.05.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , виникла пожежа. (а.с. 10)

З 24.05.2021 року для забезпечення мешканців житлового будинку рішенням засідання штабу з ліквідації надзвичайної ситуації, пов"язаної з пожежею, призупинено експлуатацію вказаного житлового будинку, а всіх мешканців, які проживали на момент пожежі в даному будинку, в тому числі і позивача, тимчасово поселили в гуртожиток Національного університету харчових технологій, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 .

У подальшому, шлюб між сторонами у справі розірвано, що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 22 жовтня 2022 року, виданим Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). (а.с. 7)

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

За положеннями частин першої-другої статті 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

У той же час згідно частини другої статті 107 ЖК Української РСР у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача. При цьому факт тимчасової відсутності фізичної особи і пов`язані з цим правові наслідки (статті 71, 72 ЖК УРСР) необхідно відмежовувати від факту постійної відсутності особи в житловому приміщенні у зв`язку з її вибуттям на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті (стаття 107 ЖК УРСР).

Тобто, при вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у порядку статей 71, 72 ЖК УРСР доказуванню сторонами та встановленню судами підлягають обставини тривалості тимчасової відсутності особи у житловому приміщенні, а також поважність причин такої відсутності. Натомість у випадку вирішення спору на підставі статті 107 ЖК УРСР обставини поважності тимчасової відсутності особи в житловому приміщенні доказуванню сторонами та встановленню судами не підлягають, а значення має доведення обставини вибуття особи на постійне місце проживання в інше жиле приміщення.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року в справі № 361/6668/15 (провадження № 61-25867св18), зроблено висновок, що: "основною умовою втрати права користування житловим приміщенням з підстав, передбачених статтею 107 ЖК Української РСР, є наявність у наймача або члена його сім`ї іншого постійного місця проживання. При цьому слід встановити таке місце проживання із зазначенням його адреси та дослідити належні та допустимі докази на підтвердження цих обставин. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд до іншого населеного пункту, укладення трудового договору на невизначений строк тощо)".

Звертаючись у суд з даним позовом, ОСОБА_1 зазначає, що відповідач ОСОБА_2 з 2006 року не проживає у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , де він зареєстрований, оскільки він виїхав на постійне проживання до м. Біла Церква Київської області, у зв"яку з чим відповідач не сплачував комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймав, особистих речей в житловиу приміщенні не має, житлом не цікавиться.

Зазначені обставини підтверджені поясненнями свідка ОСОБА_6 , яка підтвердила, що у спірному житловому приміщенні проживає позивач ОСОБА_1 зі своїм сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник відповідача в судовому засіданні також підтвердив, що ОСОБА_2 з 2006 року не проживає у спірній квартирі.

Проте, доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_2 не проживає у спірному житлі внаслідок конфлікту зі співмешканцем позивачки, не підтверджено належними доказами.

Опитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 (брат відповідача) та ОСОБА_8 (син відповідача) також підтвердили, що відповідач з 2006 року проживає в м. Біла Церква Кивської області.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем створювались перешкоди ОСОБА_2 у користуванні спірною квартирою, матеріали справи не містять.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими вимогами закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.

З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1 211,20 грн. судового збору.

Керуючись статтями 9, 43, 61, 65, 71, 72, 98, 99, 109, 116 ЖК України, ст. 47 Конституції України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

ОСОБА_9 таким, що втратив право користування кватирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) на ОСОБА_10 1 211,20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 11 листопада 2024 року.

Суддя: