провадження № 22-з/824/1079/2024
головуючий у суді І інстанції Хоменко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Савченко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Гімназії № 260 міста Києва (Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням української мови і літератури № 260 м. Києва), третя особа: Управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, визнання трудового договору безстроковим, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Гімназії № 260 міста Києва (Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням української мови і літератури № 260 м. Києва), третя особа: Управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, визнання трудового договору безстроковим, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, у якому просила:

- визнати незаконним і протиправним наказ Гімназії № 260 міста Києва від 31 травня 2023 року № 75-к про звільнення ОСОБА_1 та скасувати його, поновити позивача на роботі з 30 червня 2023 року;

- стягнути з Гімназії № 260 на користь ОСОБА_1 невиплачену компенсацію за невраховану і щорічну основну невикористану відпустку ОСОБА_1 за період з 1 січня 2020 року по 19 серпня 2023року за 9 днів у сумі 4 736,07 грн;

- стягнути з Гімназії № 260 на користь позивача суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 30 червня 2023 року по 30 липня 2023 року в розмірі 16 313,13 грн;

- стягнути з Гімназії № 260 на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань компенсацію завданої моральної шкоди в сумі 92 368,00 грн;

- стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати на правничу допомогу, пов`язану з розглядом вказаної справи в розмірі 81 176 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27 лютого 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Гімназії № 260 міста Києва (Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням української мови і літератури № 260 м. Києва), третя особа: Управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, визнання трудового договору безстроковим, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись із указаним рішенням представник ОСОБА_1 - адвокат Гордієнко Н.П. звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 лютого 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову. Визнано незаконним і протиправним наказ Гімназії № 260 міста Києва від 31 травня 2023 року № 75-к про звільнення ОСОБА_1 Наказ Гімназії № 260 міста Києва від 31 травня 2023 року № 75-к про звільнення ОСОБА_1 та скасовано. Поновлено ОСОБА_1 на роботі з 30 червня 2023 року на посаді вчителя географії Гімназії № 260 міста Києва. Стягнено з Гімназії № 260 на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 30 червня 2023 року по 11 червня 2024 року в розмірі 125 242 грн 74 коп. Стягнено з Гімназії № 260 на користь ОСОБА_1 компенсацію завданої моральної шкоди в сумі 15 000 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнено з Гімназії № 260 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 119 грн 88 коп. Стягнено з Гімназії № 260 в дохід держави 1 252 грн 42 коп. судового збору.

18 червня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Гордієнко Н.П. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, направлена до суду 17 червня 2024 року, в якій представник просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Гімназії № 260 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, понесені в апеляційному суді в розмірі 22 265,88 грн.

В обґрунтування заяви вказує, що адвокат Шевченко О.М. у апеляційній скарзі заявляла про попередній орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу та повідомляла суду, що докази понесених витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Вказує, що з метою ефективного захисту ОСОБА_1 звернулась за професійною правничою допомогою до адвоката Гордієнко Н.П., в результаті чого ОСОБА_1 понесла витрати на правничу допомогу у апеляційному суді в розмірі 22 265,88 грн, які просить стягнути з Гімназії № 260.

24 червня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення від представника Гімназії № 260 - адвоката Романюк І.І., в яких вона просить зменшити заявлені позивачем витрати на правничу допомогу у зв`язку із їх не співмірністю.

Вказує, що зі змісту наданих представником позивача документів вбачається, що сума витрат на професійну правничу допомогу значно завищена, та щодо переліку послуг, наданих адвокатом Гордієнко Н.П., відсутні докази, які б свідчили про доцільність та неминучість таких витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні представник відповідача Гімназії № 260 - адвокат Романюк І.І. просила зменшити витрати на правничу допомогу.

Позивач ОСОБА_1 та її представник Гордієнко Н.П. в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується повістками про виклик.

20 червня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гордієнко Н.П. надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, у апеляційній скарзі представником позивача в порядку ч.1 ст.134 ЦПК України та ч.8 ст.141 ЦПК України було зазначено попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які ОСОБА_1 очікує понести у зв`язку із розглядом справи у апеляційному суді.

18 червня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Гордієнко Н.П. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, направлена до суду 17 червня 2024 року, в якій представник просила ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Гімназії № 260 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, понесені в апеляційному суді в розмірі 22 265,88 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у апеляційному суді та їх відшкодування було надано: ордер на надання правничої допомоги № 1038636 від 22 березня 2024 року, виданий на підставі договору про надання правової допомоги № CL-0358 від 20 березня 2024 року укладеного між ОСОБА_1 та АБ «ІОНІТІ»; квитанція про оплату послуг від 21 березня 2024 року на суму 5 000 грн; квитанція про оплату послуг від 5 квітня 2024 року на суму 6 200 грн; квитанція про оплату послуг від 14 червня 2024 року на суму 11 065,74 грн; акт про надання правової допомоги №3077 від 14 червня 2024 року на суму 22 265,88 грн; додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № CL-0358 від 20 березня 2024 року; договір про надання правової допомоги № CL-0358 від 20 березня 2024 року укладений між ОСОБА_1 та АБ «ІОНІТІ».

Матеріалами справи також встановлено, що всі докази понесення витрат на правову допомогу у апеляційному суді були направлені стороні відповідача.

В той же час, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з урахуванням наступного.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, апеляційний суд зауважує, що:

у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

У справі, що переглядається позивачка у апеляційній скарзі заявляла попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн та вказала, що докази розміру витрат подасть до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

В той же час, зміст апеляційної скарги та заяви про ухвалення додаткового рішення не містить обґрунтування поважних причин неподання позивачкою доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Тобто у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 10 січня 2024 року (справа №285/5547/21).

Отже, законодавчо не визначено, що докази понесених витрат на правничу допомогу мають подаватись лише після ухвалення рішення суду.

Жодних доводів в обґрунтування неможливості подання доказів до ухвалення рішення стороною спору не надано, а суд не наділений повноваженнями встановлювати відповідні обставини за власною ініціативою.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, оскільки стороною позивача не було доведено поважності причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 133,134,174, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу в апеляційному суді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Гімназії № 260 міста Києва (Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням української мови і літератури № 260 м. Києва), третя особа: Управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, визнання трудового договору безстроковим, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба