Провадження №2/524/1444/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2024 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участі секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська звернулося ТОВ «Укр Кредит Фінанс» із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 20 червня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https:/creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1225-5369.

Кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором НОМЕР_4, надісланим йому у смс-повідомленні на телефонний номер, вказаний в анкеті-заяві.

Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; дата повернення кредиту 14.04.2024 року. Тип процентної ставки - фіксована, базовий період 14 днів, де може бути використано право користування кредитом за зниженою процентною ставкою; пільгова процентна ставка - 2,50 % в день; стандартна процентна ставка - 3,00 % в день.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит, проте останній свої зобов`язання за договором щодо повернення грошових коштів не виконує, у зв`язку з чим, за розрахунком позивача, утворилася заборгованість за кредитом, що станом на 17.11.2023 року, становить: 80 569,96 грн., яка складається із: 17 944,20 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 62 625,76 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, які позивач просив стягнути з відповідача на їх користь, а також кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2147,20 грн.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 грудня 2023 року матеріали цивільної справи були передані за підсудністю до Автозаводського районного суду м. Кременчука (а.с. 54).

Ухвалою суду від 07 червня 2024 року відкрито спрощене провадження у справі, залучено сторін, призначено справу до розгляду (а.с. 73).

У судове засідання представник позивача не прибув. У поданій до суду заяві позивач просив розглянути справу без участі його представника, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не прибув з невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у відповідності до вимог ст. 128, 130 ЦПК України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності не подавав. У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2024 року постановлено про заочний розгляд справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

20 червня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1225-5369. Даний договір містить відмітку про підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором НОМЕР_4, надісланим кредитодавцем відповідачу у вигляді смс-повідомлення на його мобільний номер, який вказувався ним при реєстрації на сайті (а.с. 23-28).

Перед заповненням заявки та до укладання договору, відповідач створив особистий кабінет. При реєстрації особистого кабінету відповідачем було використано фінансовий номер телефону НОМЕР_1 та електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1

До укладання договору відповідач ознайомився із паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, про що свідчить його електронний підпис одноразовим ідентифікатором НОМЕР_4 (а.с. 36-39).

Відповідно до умов договору, позивач відкрив для позичальника невідновлювальну кредитну лінію (п. 2.1.).

Згідно п. 4.1. розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту становить 15 000,00 грн. Дата надання/видачі кредиту: 20.06.2023 року. За п. 4.3. договору тип процентної ставки - фіксований. Базовий період складає 14 календарних днів (п. 4.4. договору).

Відповідно до п. 4.6 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом, пільгова процентна ставка становить 2,50%.

За п. 4.8. строк кредитування становив 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту - 14.04.2024 року.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору.

Факт перерахування грошових коштів за договором в розмірі 15 000,00 грн. підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якого останнім через систему платежів «LiqPay» 20.06.2023 року на картку позичальника № НОМЕР_2, зазначену ним у договорі, були перераховані грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн. (а.с. 15-21). Зазначений факт не був спростований відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідач використав надані йому кредитні кошти, однак, умов договору не виконав, борг у повному обсязі не повернув.

03 жовтня 2023 року позивач листом за № 1225-5369/в направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 43 784,21 грн. (а.с. 40).

Згідно з наданою позивачем довідкою про укладений договір, станом на 17.11.2023 року, утворилась заборгованість відповідача у розмірі 80 569,96 грн., із яких: 17 944,20 грн. - заборгованість за кредитом та 62 625,76 грн. - заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 41-43). Дану суму позивач просив стягнути з відповідача на його користь.

Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. 3 цього ж Закону, електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була прийнята пропозиція (оферта) укласти електронний договір про відкриття кредитної лінії, яка розміщена на веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс», шляхом реєстрації та заповнення заявки на займ з накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланим кредитором у смс-повідомленні засобом зв`язку, що свідчить про укладення договору з дотриманням встановленої Законом форми правочину.

Із наявного в матеріалах справи договору про відкриття кредитної лінії № 1225-5369 від 20.06.2023 року, разом із Паспортом споживчого кредиту, які були підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором НОМЕР_4, вбачається, що сторони визначили всі істотні умови договору, а саме, суму кредиту, проценти за користування кредитом та строк кредитування.

Верховний Суд в постанові від 12.01.2021 року по справі № 524/5556/19 підтвердив, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними за та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині.

Таким чином, судом встановлено, що між позивачем відповідачем було укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором НОМЕР_4.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання, оскільки за ним рахується заборгованість, яка станом на 17.11.2023 року, за розрахунком позивача, у загальному розмірі складає 80 569,96 грн., з яких: 17 944,20 грн. - заборгованість за кредитом та 62 625,76 грн. - заборгованість за нарахованими процентами.

Згідно довідки про укладений договір, відповідачем здійснювалось часткове погашення основного боргу за кредитом («тіла кредиту») та процентів за користування кредитом. Так, станом на 10.07.2023 року залишок заборгованості за основним боргом становить - 4 044,20 грн.

11.07.2023 року відбулося коригування кредиту позивачем на суму 13 900,00 грн. і розмір заборгованості відповідача за основним боргом («тілом кредиту») вже становив 17 944,20 грн. Таку ж суму за основним боргом просить позивач стягнути з відповідача на свою користь.

При цьому, позивачем у позовній заяві не обґрунтовано, яким чином «тіло кредиту» з 15 000,00 грн. зросло до 17 944,20 грн. і що взагалі таке «коригування кредиту».

Таким чином, суд вважає, що з відповідач на користь позивача підлягає стягненню 4 044,20 грн. заборгованості за кредитом.

Суд зауважує, що розрахунок заборгованості, складений позивачем, не є достатнім доказом у розумінні ст. 80 ЦПК України.

За загальним правилом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі № 219/1704/17.

Щодо заборгованості за нарахованими процентами суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки про укладений договір, станом на 05.07.2023 року (включно) відповідач заборгованості за процентами не мав. За період з 06.07.2023 року по 09.07.2023 року залишок нарахованих непогашених процентів становив 448,36 грн.

З 11.07.2023 року по 01.08.2023 року позивач здійснив нарахування процентів відповідачу за ставкою 2,5% на суму боргу у 17 944,20 грн.

Оскільки, залишок непогашеного кредиту станом на 10.07.2023 року становив 4 044,20 грн., то за період з 11.07.2023 року по 01.08.2023 року включно розмір процентів становить - 2 224,31 грн. (4 044,20 х 2,5% х 22 дні).

З 02.08.2023 року по 07.11.2023 року включно позивач здійснив нарахування процентів відповідачу за ставкою 3,0%.

Оскільки, після 10.07.2023 року відповідач не здійснював погашення кредиту, то за період з 02.08.2023 року по 07.11.2023 року включно розмір процентів становить - 11 889,95 грн. (4 044,20 х 3,0% х 98 днів).

Загалом розмір процентів за період з 06.07.2023 року по 09.07.2023 року та з 11.07.2023 року по 07.11.2023 року включно становить - 14 562,62 грн. (448,36 + 2 224,31 + 11 889,95), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд звертає увагу сторін у справі, що цивільне судочинство ґрунтується, зокрема, на принципі змагальності сторін відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12, ст. 81 ЦПК України).

Відповідач не надав суду належні і допустимі докази на спростування встановлених судом обставин, в тому числі і щодо іншого розміру боргу.

З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача. З відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором, що виникла станом на 17.11.2023 року, у розмірі 18 606,82 грн., із яких: 4 044,20 грн. - заборгованість за кредитом та 14 562,62 грн. - заборгованість за нарахованими процентами.

При цьому, позивачу слід відмовити в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 13 900,00 грн. (17 944,20 - 4 044,20) та за нарахованими процентами в розмірі 48 063,14 грн. (62 625,76 - 14 562,62).

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов судом було задоволено у загальному розмірі 18 606,82 грн., що становить 23,09% від заявленого розміру 80 569,96 грн.

Враховуючи факт часткового задоволення судом позовним вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 495,79 грн. (23,09% від 2147,20 грн.). При цьому, позивачу слід відмовити у стягненні з відповідача судового збору у розмірі 1651,41 грн. (2147,20 - 495,79).

Сторони у справі не заявляли про понесення ними інших судових витрат.

Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та навданих доказів.

Керуючись ст. 525, 526, 536, 549, 553-559, 625,626, 1046-1052, 1054 ЦК України, ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 258, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1225-5369 від 20.06.2023 року, що виникла станом на 17.11.2023 року, у розмірі 18 606,82 грн., із яких: 4 044,20 грн. - заборгованість за кредитом та 14 562,62 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, а також кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 495,79 грн.

Відмовити ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у задоволенні позову до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 13 900,00 грн. та за нарахованими процентами в розмірі 48 063,14 грн., а також коштів у повернення сплаченого судового збору в розмірі 1651,41 грн.

Позивач: ТОВ «Укр Кредит Фінанс», , юридична адреса:м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. № 26, офіс № 407.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст заочного рішення суду виготовлено 10 жовтня 2024 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня розгляду заяви про перегляд заочного рішення у разі його не скасування. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: