Справа № 474/1191/24
Провадження № 2-н/474/113/24
УХВАЛА

Іменем України

14.11.24р. с-ще Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), -

встановив:

11.11.2024р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшла заява ОСОБА_1 (далі - заявниця), в якій остання просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 (далі - боржник) аліментів на її користь на утримання дитини а саме: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 11.11.2024р. і до досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суддя приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з таких підстав.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу зазначаються:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Заявницею у заяві не вказано місце проживання, РНОКПП та паспортні дані боржника, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів подана із порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, а тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 259, 260 ЦПК України, -

постановив:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) - відмовити.

Роз`яснити заявниці, що згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Суддя Ф.Г. Сокол