Справа № 740/5474/24
Провадження № 2/740/1570/24
УХВАЛА

15 листопада 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Олійника Володимира Петровича у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди,

установив:

У провадженні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебуває на розгляді вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 28 листопада 2024 року 10-30 год.

13.11.2024 до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді, яка мотивована тим, що він має недовіру до головуючого у справі судді Олійника В. П., оскільки суди, які проходили за участі цього судді, та його рішення є незаконними, про що свідчать рішення апеляційного суду. За твердженням відповідача, він особисто знайомий із суддею ОСОБА_3 , вони мають один до одного особисту неприязнь, через що відповідач вважає, що він не може винести законного рішення стосовно нього.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 листопада 2024 року постановлено вирішення питання про відвід судді згідно з заявою відповідача ОСОБА_1 здійснити суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвалу мотивовано тим, що суддя Олійник В. П. ніколи особисто з відповідачем ОСОБА_1 не був знайомий, будь які спілкування, за виключенням судових розглядів, де стороною був ОСОБА_1 , відсутні, також відсутня будь яка прихильність чи упередженість судді до учасників процесу за участі ОСОБА_1 , при цьому незгода останнього із рішеннями судді ОСОБА_3 не може бути підставою для відводу, що зазначено у ст. 36 ЦПК України. За таких обставин відвід є необгрунтованим.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2024 справу передано судді Шевченко І. М.

Частинами 7, 8 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ст. 40 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З практики Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду, що означає відсутність упередженості або прихильності, презюмується, поки не надано доказів протилежного. При ухваленні рішення про те, чи є законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно обґрунтованим (рішення у справах «Білуха проти України», «Веттштайн проти Швейцарії», «Мікалеф проти Мальти»).

Наявність безсторонності, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як зазначає Європейський суд з прав людини в рішенні від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України», повинна визначатися як за суб`єктивним критерієм, коли особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного, так і за об`єктивним критерієм, який обґрунтовується фактами, які б могли свідчити про безсторонність судді.

Відповідно до «Бангалорських принципів поведінки суддів» від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23 - об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Тобто відвід має бути вмотивованим конкретними обставинами, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Наведені відповідачем ОСОБА_1 у заяві обставини щодо наявності підстав для відводу судді, зокрема, що суддя Олійник В. П. має упереджене ставлення до відповідача - безпідставні, ґрунтуються на особистих припущеннях ОСОБА_1 . Незгода учасника справи з процесуальними рішеннями судді не є підставою для відводу судді у розумінні ст. 36 ЦПК України.

Таким чином, наведені в заяві доводи не надають підстав для висновку про упередженість, наявність ознак необ`єктивності судді, а є власною суб`єктивною, нічим не підтвердженою думкою відповідача, і не можуть бути підставою для відводу судді.

Ураховуючи наведе, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про відвід судді.

Керуючись ст. 33, 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Олійника Володимира Петровича у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Шевченко