Провадження № 2/369/3486/24
РІШЕННЯ

Іменем України

20.06.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача 2 Даниленка Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу № 369/21908/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну розміру сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач 1) та ОСОБА_4 (далі відповідач 2) про зміну розміру сплати аліментів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 19.06.2023 року Бородянський районний суд Київської області видав судовий наказ за № 939/1430/23 про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача-2 ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу. На підставі судового наказу Шевченківським РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 72785762.

В подальшому, Києво-Святошинським районним судом Київської області 04.09.2023 року було видано судовий наказ про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь Відповідача-2 ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу. Станом на сьогодні позивач сплачує аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів доходу. Задоволення заяви про видачу судового наказу ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини за наявності раніше виданого судового наказу істотно ускладнило майновий стан позивача та обумовило необхідність звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

На підставі наведеного, позивач просив суд зменшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений судовим наказом Бородянського районного суду Київської області у справі № 939/1430/23 від 19.06.2023 року з 1/4 частини від усіх видів доходу до 1/6 частини з усіх видів доходу та зменшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначений судовим наказом Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/13867/23 від 04.09.2023 року з 1/4 від усіх видів доходу до 1/6 частини з усіх видів доходу.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2023 року (суддя Дубас Т.В.) відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

17.01.2024 року до суду від відповідача 2 надійшов відзив на позов, згідно якого остання заперечила проти задоволення позову, оскільки позивачем не надано доказів, що за судовим наказом Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.09.2023 року ОСОБА_3 стягує аліменти з позивача, не надано жодної квитанції про сплату аліментів.

Позивач не надав жодного доказу, що стягнення аліментів істотно ускладнили його майновий стан, тобто відсутні докази, які можуть бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутньої Н.О. № 78 від 01.02.2024 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/21908/23 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 01.02.2024 року у зв`язку з мобілізацією головуючого судді Дубас Т.В. вказану скаргу передано на розгляд судді Янченку А.В.

Ухвалою суду від 06.02.2024 року справу № 369/21908/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну розміру сплати аліментів прийнято до свого провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

05.04.2024 року до суду від відповідача 1 надійшла заява про визнання позову, згідно якої остання просила розглянути справу без її участі, ухвалити рішення з урахування заяви про визнання позову.

Враховуючи що визнання відповідачем 1 позову суперечить інтересам дитини, судом не приймається визнання позову відповідачем 1.

У судовому засіданні 20.06.2024 року представник позивача підтримав задоволення позову, представник відповідача 2 заперечив проти задоволення позову.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено та не спростовано сторонами, що 19.06.2023 року Бородянський районний суд Київської області видав судовий наказ за № 939/1430/23 про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача-2 ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу. На підставі судового наказу Шевченківським РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 72785762.

В подальшому, Києво-Святошинським районним судом Київської області 04.09.2023 року було видано судовий наказ про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача-2 ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу.

За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються участці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі. Правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частина перша ст. 19 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану.

Суд погоджується з доводами відповідача 2, що розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Доказів існування у позивача значних витрат позивачем суду також не надано.

Усі інші доводи та твердження сторін не спростовують вищевикладених висновків суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну розміру сплати аліментів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну розміру сплати аліментів відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 26.06.2024 року.

Суддя А.В. Янченко