УХВАЛА

12 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 752/8302/16-ц

провадження № 61-10529ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 7 травня 2024 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», назву якого змінено на Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк»), звернулося з позовом про стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за договором кредиту від 7 вересня 2005 року № 08-038/347к в розмірі 104 348,60 доларів США, щоеквівалентно за курсом Національного банку України (далі - НБУ)

на 29 лютого 2016 року 2 823 087,56 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року позов задоволено.

Стягнено солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь

АТ «Альфа-Банк», назву якого змінено на АТ «Сенс Банк», заборгованість

за договором кредиту від 7 вересня 2005 року № 08-038/347к (договір про внесення змін № 1 від 18 березня 2009 року, договір про внесення

змін № 2 від 28 вересня 2009 року, договір про внесення змін № 3

від 28 січня 2013 року, договір про внесення змін № 4 від 26 липня 2013 року, додаткова угода № 3 від 12 листопада 2010 року) в розмірі 104 348,60 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на 29 лютого 2016 року 2 823 087,56 грн.

Стягнено із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Альфа-Банк», назву якого змінено на АТ «Сенс Банк», у відшкодування судового збору

по 21 173,16 грн з кожного.

Постановою Київського апеляційного суду від 7 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року

в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту та в частині розподілу судового збору скасовано.

Провадження у справі за позовом АТ «Альфа-Банк», назву якого змінено

на АТ «Сенс Банк», до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту закрито.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року в частині стягнення заборгованості за договором кредиту та суми судового збору

з ОСОБА_1 змінено, зменшено суму стягнення з 104 348,60 доларів США до 44 929,11 доларів США, а суму судового збору - з 21 173,16 грн

до 18 230,08 грн.

21 липня 2024 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 7 травня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуального права, просить скасувати зазначену постанову, застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог позивача і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Касаційна скарга містить клопотання заявника про поновлення строку, яке обґрунтовує тим, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду на день подання скарги не отримувала, про складення повного тексту 20 червня 2024 року стало відомо в підсистемі «Електронний суд» 24 червня 2024 року.

Проте заявник не надає доказів, які свідчать про поважність причин пропуску строку касаційного оскарження.

Належними доказами отримання копії постанови можуть бути, зокрема, скріншот електронної поштової скриньки, конверт, в якому судом направлено копію оскаржуваної постанови, безпосередньо надіслана заявнику копія постанови суду апеляційної інстанції або супровідний лист, які містили б відмітку про дату та вхідний номер поштового відправлення; розписка про отримання копії судового рішення, тощо.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини

від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України,

№ 17160/06 та № 35548/06, § 34).

Положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України передбачено, що одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи. Зазначене відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

За таких обставин касаційна скарга відповідно до частини третьої

статті 393 ЦПК України залишається без руху з наданням заявнику права надати протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження. Якщо заявником у встановлений судом строк не буде надано доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Разом з тим, в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Касаційна скарга ОСОБА_1 містить клопотання про звільнення її від сплати судового збору, з посиланням на те, що розмір судового збору, який підлягає сплаті, значно перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу. Тому сплата судового збору в розмірі 84 693 грн є надмірною для неї та обмежує її право на доступ до суду.

Законом України «Про судовий збір» визначено перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях в силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи з чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

Клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону

України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній

у частині першій цієї статті.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» («Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania»), «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу

до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року,

пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Враховуючи наведене, відповідач у справі може за певних обставин (дійсної неспроможності сплатити судовий збір, підтвердженої належними доказами) бути звільненим від сплати судового збору або його сплата може бути відстрочена чи розстрочена, розмір судового збору може бути зменшений судом. Тобто за вказаних обставин, з метою забезпечення права особи на судовий захист стаття 8 Закону України «Про судовий збір» може бути застосована за аналогією закону (частина дев`ята статті 10 ЦПК України) до іншої сторони спору.

На підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 надала довідку про доходи № 2309 8954 5833 3312, видану Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві (Голосіївський район), згідно з якою розмір її доходу за період із січня до грудня 2023 року становив 92 296,42 грн та відомості з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області Вознесенівської державної податкової інспекції (Дніпровський район міста Запоріжжя) про соціальні виплати в розмірі 10 431,60 грн.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання позову, за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Як вбачається зі змісту постанови Київського апеляційного суду

від 7 травня 2024 року, рішення Голосіївського районного суду міста Києва

від 17 серпня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості

за договором кредиту та судового збору змінено, зменшено суму стягнення

з 104 348,60 доларів США до 44 929,11 доларів США, а суму судового збору -

з 21 173,16 грн до 18 230,08 грн.

Предметом касаційного оскарження є сума заборгованості за договором кредиту в розмірі 44 929,11 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на червень

2016 року (час звернення до суду із позовом) становило 1 127 271,37 грн.

Тому за подання касаційної скарги з урахуванням коефіцієнту 0,8 сума судового збору, обрахована з розміру оспорюваної суми, становить 27 054,51 грн (16 909,07*200%*0,8) грн.

Враховуючи, що розмір судового збору за подання касаційної скарги

(27 054,51 грн) перевищує 5 відсотків доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік (5 відсотків від 102 728,02 грн = 5 136,10 грн), з метою забезпечення їй права на судовий захист заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору необхідно задовольнити частково, а саме - зменшити розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги в цій справі, до 5 136,10 грн, що становить 5 відсотків від її річного доходу за попередній календарний рік.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 5 136,10 грн має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс.

р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору,

платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону

України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення).

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.

Зменшити до 5 136,10 грн розмір судового збору, який підлягає сплаті ОСОБА_1 за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 7 травня 2024 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Якщо доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, не буде подано заявником у зазначений строк, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

У разі невиконання у встановлений судом строк іншої вимоги цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко