Справа № 930/352/24
Провадження №2/930/328/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13.11.2024 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді: Алєксєєнка В.М.

при секретарі: Загребельного О.С.

за участю представника позивача - адвоката: Фільварочної О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

27.10.2017 року позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 ) уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , який був зареєстрований Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3055, та видано відповідне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від спільного шлюбу подружжя мають спільну дитину, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого у його свідоцтві про народження записаний відповідач.

Подружнє життя у сторін не склалося.

Головною причиною розладу сімейних стосунків між подружжям є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, наявність непорозумінь щодо ведення спільного господарства у зв`язку з чим виникали постійні сварки та суперечки, як на особистому, так і на побутовому ґрунті. За таких обставин почуття взаємної любові, поваги та взаєморозуміння між сторонами були втрачені.

Наведені обставини змусили подружжя фактично припинити шлюбні відносини та проживати окремо. Таким чином, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше його збереження та примирення неможливі.

Такі обставини й стали підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали судді від 15.02.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подавав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 15.02.2024 року. Заяв та клопотань пов`язаних із розглядом даної справи до суду не надходило.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася у поданій позовній заяві зазначила про розгляд справи без її участі, але з участю її представника.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Фільварочна О.Б. позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Не заперечувала, щодо ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання не з`явився, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлялася належним чином про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про сповіщення про день і час слухання справи, що підтверджується його власноручним підписом, заперечень проти позову суду не надав.

Суд, враховуючи ту обставину, що відповідачу були створені належні і достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань і доказів, та вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення.

13.11.2024 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 ЦПК України.

Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків.

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 27.10.20217 .

Від шлюбу сторони мають спільну дитину, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 27.08.2013 року .

Позивач не бажає зберегти шлюб та має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та доводів представника позивача.

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року».

Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері.

Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

На підставі викладеного, оскільки сторони не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 109, 110-114 СК України, ст.ст. 141, 223, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 27.10.2017, актовий запис №3055.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Немирівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М. Алєксєєнко