Справа №591/9088/24
Провадження № 2/591/1682/24
У Х В А Л А

15 листопада 2024 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О,

за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу №591/9088/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває зазначена справа. Позивач просить стягнути з стягнути з ОСОБА_3 на його утримання аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до закінчення навчання або досягнення двадцяти чотирьох років.

Відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, мотивоване тим, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , а з травня 2024 року перебуває у довгостроковому відрядженні, де виконує бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти клопотання, зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності підстав для зупинення провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, так як в довідці не зазначено, що частина переведена в бойовий стан.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву представника відповідача такою, що не підлягає задоволенню.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно п.2 ч. 1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань.

В обґрунтування заяви та підтвердження доводів до заяви відповідач надав довідку від 24.09.2024, з якої вбачається, що він знаходиться на службі в військовій частині НОМЕР_1 , однак суду не надано доказів, які б підтверджували перебування відповідача у складі утворених відповідно до закону військових формувань, також не надано доказів, що підрозділ, у якому проходить службу відповідач, переведений на воєнний стан, зокрема, приймає участь у виконанні бойових завдань.

Отже, наданий доказ не підтверджує доводів відповідача.

Предметом даного спору є також щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, тобто в разі зупинення провадження право на належне утримання з боку батька може бути порушеним. Суд також приймає до уваги, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснювати швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі, тому у клопотанні відповідача необхідно відмовити.

Керуючись ст. 251 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Ніколаєнко