Справа № 489/2344/24
Провадження № 2-о/489/83/24
РІШЕННЯ

Іменем України

21 червня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

за участі:

заявника ОСОБА_1 , її представника адвоката Костенюк М.В.,

свідка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області,

встановив:

В квітні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Костенюк М.В. звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , в період з 04.03.2005 по 04.03.2023. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. Після його смерті ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з питання призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника. Зазначала, що фактично вона перебувала на утриманні чоловіка, оскільки отримувала значно меншу пенсію, ніж він. Пенсія померлого ОСОБА_3 була постійним джерелом для існування їх сім`ї та задоволення життєвих потреб подружжя. ОСОБА_1 та її чоловік мали спільний бюджет, чоловік віддавав їй свою пенсію, яку вони втрачали на оплату комунальних послуг, утримання квартири, придбання одягу, продуктів харчування, ліків. Пенсія чоловіка була для заявниці постійним та основним джерелом для існування. Заявниця отримує невелику пенсію, однак її чоловік, який помер, отримував пенсію значно більшого розміру, відповідно ОСОБА_1 фактично перебувала на його утриманні. Однак згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 29.03.2023 ОСОБА_1 було відмовлено в отриманні пенсії по втраті годувальника після смерті її чоловіка та роз`яснено, що для переходу на пенсію в зв`язку зі втратою годувальника їй необхідно в судовому порядку довести факт її спільного проживання з померлим,а також перебування на його утриманні. ОСОБА_1 та її чоловік протягом тривалого часу проживали разом за адресою АДРЕСА_1 , проте були зареєстровані за різними адресами.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд встановити факт її постійного проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та перебування її на утриманні чоловіка, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.04.2024 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження; призначено справу до розгляду.

19.04.2024 на адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшли письмові пояснення по справі, згідно яких роз`яснено порядок переходу на пенсію по втраті годувальника, а також заява про розгляд справи за його відсутності.

15.05.2024 від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Костенюк М.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів: копії адвокатського запису; копії відповіді ГУ ПФУ в Миколаївській області на адвокатський запит; копію довідки про доходи ОСОБА_1 № 1862 4080 7738 4810; копію рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_3 , яка містить відомості про розмір його пенсії. Протокольно вказане клопотання задоволено.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.05.2024 задоволено клопотання представника заявника адвоката Костенюк М.В. про витребування доказів, а саме витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відомості про розмір отримуваної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсії за період з дня її призначення до 01.04.2023.

Витребувані відомості надійшли на адресу суду 28.05.2024.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Костенюк М.В. заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, уточнивши, що просять встановити факт постійного спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та її чоловіка за період з вересня 1993 року, коли вони переїхали разом до квартири АДРЕСА_2 по день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 посилалась на те, що з 15.09.1967 вони разом із чоловіком вперше уклали шлюб, потім розлучилися для постановки на облік для отримання житла, та знову уклали шлюб 04.03.2005. Проте постійно фактично проживали разом з 1967 року та продовжували проживати разом і коли переїхали у вересні 1993 року на квартиру АДРЕСА_2 . Також просили допитати у судовому засідання свідка ОСОБА_2 . Протокольно вказане клопотання задоволено.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, від нього 19.04.2024 надійшли письмові пояснення та заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, 15.05.2024, 17.06.2024 та 20.06.2024 від нього надійшли заяви про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.03.2005, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер (а.с. 16).

Згідно копії акту про місце проживання від 23.02.2023 за вих. № 230224, посвідченого головою правління ОСББ «Світанок», ОСОБА_1 з вересня 1993 року по 04.03.2023 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Після смерті свого чоловіка заявниця ОСОБА_1 звернулась до органів Пенсійного фонду України з метою переходу на пенсію по втраті годувальника оскільки пенсійна виплата її чоловіка значно перевищувала її власну, фактично вона перебувала у нього на утриманні. Проте згідно Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 29.03.2023 № 44 ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії переході на пенсію по втраті годувальника, оскільки документами не підтверджено факт спільного проживання заявниці і годувальника на день смерті (а.с. 15).

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що фактично вона перебувала на утриманні чоловіка, оскільки отримувала значно меншу пенсію, ніж він. Пенсія померлого ОСОБА_3 була постійним джерелом для існування їх сім`ї та задоволення життєвих потреб подружжя. ОСОБА_1 та її чоловік мали спільний бюджет, чоловік віддавав їй свою пенсію, яку вони втрачали на оплату комунальних послуг, утримання квартири, придбання одягу, продуктів харчування, ліків. Пенсія чоловіка була для заявниці постійним та основним джерелом для існування. Заявниця отримує невелику пенсію, однак її чоловік, який помер, отримував пенсію значно більшого розміру, відповідно ОСОБА_1 фактично перебувала на його утриманні.

У відповідності до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 24.05.2024 ОСОБА_1 перебуває на обліку в даному управлінні як особа, яка отримує пенсію за віком. Розмір її пенсії починаючи з лютого 2001 року становив 102,00 грн., в подальшому неодноразово зростав та станом на березень 2023 року (час смерті її чоловіка) складав 3 950,55 грн. (а.с. 90-95).

Згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 09.04.2024 розмір пенсійної виплати ОСОБА_3 станом на 04.03.2023 становив 16 740,62 грн. (а.с. 53-56).

Свідок ОСОБА_2 , який є сином заявниці та її померлого чоловіка під присягою підтвердив, що його батько постійно проживав із матір`ю із часу укладення ними шлюбу у 1967 році, зокрема і в період з вересня 1993 року, коли вони переїхали разом до квартири АДРЕСА_2 по день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько продовжував працювати інженером на підприємстві «Зоря», був ФОП, коли матір ОСОБА_1 першою пішла на пенсію. Завжди отримував пенсію в 4 рази більше його матері, фактично здійснював всі витрати з утримання їх майна, забезпечував матір, віддаючи їй кошти, пенсію.

У відповідності до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

З ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1996 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 520/6518/17 від 22.05.2019 зазначено, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Згідно з постановою Верховного Суду у справі № 592/17552/18 від 13.01.2021 у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Факт постійного перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується актом про місце проживання від 23.02.2024, поясненнями свідка ОСОБА_2 , а також письмовими доказами, які підтверджують, що розмір пенсійної виплати померлого майже в п`ять разів перевищував розмір пенсії заявника.

Судом встановлено, що матеріальна (грошова) допомога, яку надавав ОСОБА_3 заявнику, була постійним і основним джерелом засобів для існування ОСОБА_1 , тобто вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу (періоду перебування сторін у шлюбі та спільного проживання). Крім того, ОСОБА_1 отримує (отримувала) пенсію за віком, яка є значно меншою, ніж пенсія за віком, яку отримував ОСОБА_3 .

Суд враховує, що встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно заявнику для можливості реалізації права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що необхідно встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_3 та факт їх постійного спільного проживання однією сім`єю в період з вересня 1993 року по 04.03.2023.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 в період з вересня 1993 року по 04.03.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, , адреса: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1;

заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, , адреса: м. Вінниця, вул. Зодчих, 22.

Повний текст рішення складено 17.06.2024.

Суддя Г.А. Микульшина