Справа № 128/1894/24
Провадження № 22-ц/801/1477/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21 червня 2024 року м. Вінниця

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., одержавши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року

у справі №128/1894/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення часток земельних ділянок в натурі, -

встановив:

Не погодившись ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року, позивач ОСОБА_1 03 червня 2024 року подав апеляційну скаргу, яка ухвалою суду від 07 червня 2024 року залишена без руху.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України, які набули чинності 15 грудня 2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно з п. п. 15.5 п. 15 ст. 1 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Так, особа, яка подає апеляційну скаргу, відповідно до ст. 355 ЦПК України, п. п. 15.5 п. 15 ст. 1 Перехідних положень ЦПК України, має право подання скарги як через місцевий суд, так і безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Протилежне тлумачення норм цивільного процесуального законодавства є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в контексті «права на справедливий суд».

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише що сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Водночас, вирішуючи питання про відкриття провадження у цій справі, Вінницький апеляційний суд з урахуванням поданих матеріалів апеляційної скарги та відсутністю у суді цієї справи до початку функціонування всіх підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, позбавлений можливості встановити обставини щодо пропущення скаржником строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Таким чином, цивільна справа №128/1894/24 підлягає витребуванню із суду першої інстанції, рішення якого оскаржується апелянтом.

У зв`язку з необхідністю дослідження матеріалів справи, питання про відкриття апеляційного провадження по цій справі буде вирішено після надходження цивільної справи до Вінницького апеляційного суду.

Керуючись ст. 355 ЦПК України, ст. 1 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Витребувати з Вінницького районного суду Вінницької області матеріали цивільної справи №128/1894/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення часток земельних ділянок в натурі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя І.М. Стадник