Справа № 168/1182/24
Провадження № 2/168/425/24
У Х В А Л А
15 листопада 2024 року смт.Стара Вижівка
Суддя Старовижівського районного суду Волинської області Малюта А.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятих приміщень,
ОСОБА_1 , як фізична особа, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятих приміщень.
Також позивач ОСОБА_1 , як фізична особа, зазначив, що з грудня місяця 2013 року по даний час ФГ «ХАН-КО» є правонаступником в частині переданого майна ФГ «МС Злагода».
Окрім цього, позивач зазначив про реєстрацію права власності у 2023 році на майно: зерносховище цегляне, загальною площею 460.07 кв.м та адмінбудинок, загальною площею 453,01 кв.м, які розташовані у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , відповідно за відповідачем ОСОБА_2 . Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_2 реєстрацію права власності на зазначене майно зробив на підставі підроблених документів.
Разом з тим ствердив, що за період з 2015 року по 2021 рік сам він купив у співвласників СВК «Іскра» (СОК «Іскра) майнові сертифікати про право власності на майнові паї на загальну суму 183 437 гривень.
Рішеннями засновників ФГ «ХАН-КО» 12 жовтня 2021 року та 12 червня 2024 року позивачу було передано будівлі: зерносховище цегляне, загальною площею 460.07 кв.м та адмінбудинок, загальною площею 453,01 кв.м, які розташовані у АДРЕСА_1 та 11-А.

Позивач ОСОБА_1 , як фізична особа, вважає себе власником зазначених будівель на підставі рішення Волинського окружного адміністративного суду (справа №) та Восьмого апеляційного адміністративного суду (справа № 140/8090/22, провадження 857/13481/23).

Тому, просив суд зобов`язати відповідача ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняті ним приміщення зерносховища та адмінбудинку, які розташовані у АДРЕСА_1 та 11-А.

Ухвалою Старовижівського районного суду від 07 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятих приміщень залишено без руху. Оскільки позивач ОСОБА_1 не додав до позовної заяви доказів про його право власності на зазначені вище будівлі. Що позбавило суд можливість встановити належність суб`єкту права вимоги, підсудність та юрисдикцію розгляду даного спору.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Тобто право власності на нерухоме майно повинне бути зареєстровано.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На виконання ухвали суду від 07 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви. До заяви додав: копію свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) СВК «Іскра» с.Паридуби, виданий Смідинською сільською радою ОСОБА_1 , копію протоколу зборів засновників фермерського господарства «ХАН-КО» № 5 від 12 жовтня 2021 року про передачу ОСОБА_1 приміщення зерносховища та копію протоколу № 6 від 12 червня 2024 року про передачу ОСОБА_1 приміщення адмінбудинку. Що не є підтвердженням його права власності на спірні приміщення. А саме: зерносховища цегляного, загальною площею 460,07 кв.м. та адмінбудинку, загальною площею 453,01 кв.м., які розташовані в АДРЕСА_3 . Що позбавляє суд можливість встановити належність суб"єкту права вимоги, підсудність та юрисдикцію розгляду даного спору.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, позовну заяву ОСОБА_1 слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що згідно до частини 7 статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись частиною 3 статті 185 ЦПК України,

суддя

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятих приміщень - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що згідно до частини 7 статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів до Волинського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя А. В. Малюта