ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/8106/24 Головуючий в І інстанції: Кузьміна О.І.
Номер провадження: 22-ц/819/379/24 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Моторне (транспортне) страхове бюро України,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Панасюка Олега Миколайовича, діючої від імені Моторного (транспортного) страхового бюро України, на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 липня 2024 року, ухвалене у складі судді Кузьміної О.І. в м. Херсоні,дата складення повного тексту рішення - не зазначено, у справі за позовом адвоката Шевченка Антона Сергійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позовної заяви, оскаржуваного судового рішення та апеляційної скарги

23 травня 2024 року адвокат Шевченко Антон Сергійович, діючий від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду через систему "Електронний суд" з вказаним позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивачки грошові кошти на відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, в сумі 88 547,27 грн, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат в сумі 36 011,20 грн, а саме: сплаченого судового збору - 1 211,20 грн, витрат на проведення експертиз - 14 800,00 грн, витрат на професійну правничу допомогу - 20 000,00 грн.

Позов обґрунтований наступним.

06 червня 2023 року на розі вулиць Комкова та Садової у м. Херсоні відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів "Hyundai Accent", реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та "Pegeot 307", реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , за наслідком якої автомобіль Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 , зазнав істотних механічних ушкоджень.

Дійсного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 не мав.

Постановою Херсонського міського суду від 25.07.2023 року у справі про адміністративне правопорушення № 766/122/23, залишеною без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 10.10.2023 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, та накладено стягнення у вигляді штрафу.

У зв`язку із нагальною необхідністю пересування у м. Херсоні, який був і залишається зоною активних бойових дій, в той час як рішення у справі про адміністративне правопорушення ще не було прийняте судом, істотним скороченням і обмеженнями у роботі громадського транспорту внаслідок підриву військами агресора греблі Каховської ГЕС, який стався в день ДТП, можливою необхідністю екстреної евакуації з міста - транспортний засіб було відремонтовано ОСОБА_1 самостійно.

Вказаною постановою Херсонського апеляційного суду від 10.10.2023 потерпілій відмовлено у задоволенні скарги в частині відшкодування шкоди винуватцем у дорожньо-транспортній пригоді та роз`яснено необхідність звернення за страховим відшкодуванням до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ).

21.10.2023 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до МТСБУ про відшкодування завданої шкоди. Листом від 29.11.2023 вих. №3-01б/38988 від 29.11.2023 МТСБУ відмовило у виплаті відшкодування заподіяної шкоди на підставі пп. 37.1.3. п.37.1. ст.37 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку із неможливістю встановити розмір заподіяної шкоди, оскільки згідно із рапортом незалежного експерта, який був призначений МТСБУ, автомобіль було відремонтовано.

При цьому, позивачкою було замовлено, а Регіональною Торгово-промисловою палатою Миколаївської області в особі експерта Єрофеєва Валерія Олександровича надано Висновки №140-0182 від 11.07.2023 та №140-0074 від 01.05.2024 експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, із сукупності яких встановлено розмір заподіяної шкоди як різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди (145 577,96 грн - 57 030,69 грн = 88 547,27 грн), що відповідає положенням частини 2 статті 30 вказаного Закону відносно порядку визначення розміру відшкодування власнику транспортного засобу, котрий вважається знищеним.

Самостійно визначивши відповідно до вимог законодавства розмір належного відшкодування, позивачка повторно звернулась 14.05.2024 року до відповідача із заявою, в якій з посиланням на наведені обставини просила переглянути рішення про відмову у відшкодуванні. Листом від 21.05.2024 вих. №3-01б/21964 відповідач знов відмовив у проведенні регламентної виплати.

Враховуючи викладене, зважаючи на те що розмір заподіяної шкоди є визначеним відповідно до вимог законодавства (згідно експертних досліджень виконаних на замовлення потерпілої - позивачки), що підтверджується відповідними доказами, котрі було надано відповідачу та додаються до позовної заяви, позивачка вважає відмову відповідача у виплаті відшкодування незаконною та необґрунтованою.

З підстав наведеного сторона позивача просила задовольнити позов.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.05.2024 року було відкрито провадження у справі й постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.11).

Представник позивача в судове засідання суду першої інстанції не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачки, вказав про те, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання суду першої інстанції не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

З урахуванням наведеного суд ухвалив провести заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення.

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16 липня 2024 року позов було задоволено, з відповідача на користь позивачки було стягнуто:

--- відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою (регламентну виплату) у сумі 88 547,27 грн;

--- відшкодування судових витрат на підготовку експертних висновків в сумі 14 800,00 грн;

--- відшкодування судових витрат зі сплати судового збору в сумі 1 211,20 грн;

--- відшкодування судових витрат за надання правничої допомоги в розмірі 10 000,00 грн.

Задовольняючи позов про стягнення суми на відшкодування шкоди в розмірі 88 547,27 грн, суд першої інстанції виходив з того, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортних засобів "Hyundai Accent", реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та "Pegeot 307", реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка сталася 06 червня 2023 року на розі вулиць Комкова та Садової у м. Херсоні, належний позивачці ОСОБА_1 автомобіль Hyundai Accent зазнав істотних механічних ушкоджень. При цьому дійсного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 не мав і саме його ( ОСОБА_2 ) постановою Херсонського міського суду від 25.07.2023 року у справі про адміністративне правопорушення № 766/122/23, залишеною без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 10.10.2023 року, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Також суд виходив з того, що узв`язку із нагальною необхідністю пересування у м. Херсоні, який був і залишається зоною активних бойових дій, в той час як рішення у справі про адміністративне правопорушення ще не було прийняте судом, істотним скороченням і обмеженнями у роботі громадського транспорту внаслідок підриву військами агресора греблі Каховської ГЕС (котра сталася в день ДТП), можливою необхідністю екстреної евакуації з міста - транспортний засіб було відремонтовано позивачкою ОСОБА_1 самостійно та лише після цього, 21.10.2023 року, вона звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування завданої шкоди.

Також суд виходив з того, що позивачкою було замовлено, а Регіональною Торгово-промисловою палатою Миколаївської області в особі експерта Єрофеєва Валерія Олександровича надано Висновки №140-0182 від 11.07.2023 та №140-0074 від 01.05.2024 експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, із сукупності яких встановлено розмір заподіяної шкоди як різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди (145 577,96 грн - 57 030,69 грн = 88 547,27 грн), що відповідає положенням ч.2 ст.30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"відносно порядку визначення розміру відшкодування власнику транспортного засобу, котрий вважається знищеним.

Також суд виходив з того, що є неправомірною така підстава для відмови у здійсненні регламентної виплати як неможливість встановлення розміру заподіяної шкоди, вказана відповідачем у листах-відповідях на звернення позивачки, оскільки вона не знайшла свого підтвердження при розгляді справи, адже розмір заподіяної шкоди був встановлений. При цьому суд послався на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 09 січня 2019 року у справі № 638/2795/16-ц (провадження № 61-893св18), відповідно до якої тлумачення підпункту 37.1.3. пункту 37.1. статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" свідчить, що порушення потерпілим передбаченого законом обов`язку, зокрема надання страховику пошкодженого транспортного засобу не в тому вигляді, в якому він знаходився після ДТП, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише у тому разі, якщо такі порушення унеможливили МТСБУ встановити розмір заподіяної шкоди.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивачки про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, в сумі 88 547,27 грн.

Задовольняючи частково вимогу про стягнення витрат за надання правничої допомоги та стягуючи відшкодування судових витрат за надання правничої допомоги в розмірі 10 000,00 грн із заявлених до стягнення 20 000,00 грн, суд першої інстанції виходив з положень ч.ч.1, 3 ст.133, ч.ч.1-3 ст.137, ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також з того, що аналіз відповідних доказів, наданих позивачкою на підтвердження вартості послуг і виконаних робіт, що підлягає сплаті за надання правничої допомоги, зокрема Договору про надання правової допомоги №120723 від 12.07.2023 та Додаткової угоди №1 до вказаного договору від 01.05.2024, свідчить про те, що визначений стороною позивача розмір гонорару адвоката в розмірі 20 000,00 грн є надмірним, зважаючи на складеність справи та витрачений адвокатом час, з урахуванням заочного розгляду справи, на підставі чого суд вважав достатнім стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Вважаючи підтвердженими належними доказами витрати позивачки на підготовку експертних висновків в загальній сумі 14 800,00 грн, які підлягають відшкодуванню в повному обсязі шляхом стягнення вказаної суми з відповідача, суд першої інстанції виходив з положення ч.6 ст.139 ЦПК України ("Витрати, пов`язані із залученням (викликом) свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, проведенням експертиз") й враховував:

--- висновок № 140-0182 експертного транспортно-товарознавчого дослідження від 11.07.2023 року з доданим Актом приймання-передачі наданих послуг № 140-0182 від 06.07.2023 року, складеним між ОСОБА_1 та Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області, згідно якого вартість проведеної експертизи склала 4 800,00 грн:

--- долучену до позовної заяви квитанцію № 0.0..1 від 06.07.2023 про сплату 4 800,00 грн на користь Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області:

--- долучену до позову квитанцію № 43 від 23.04.2024 року на суму 8 333,33 грн та квитанцію № 59 від 23.04.2024 року на суму 1 666,67 грн про сплату означених сум на користь Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області із призначенням платежу "оплата послуг за визначення вартості утилізації транспортного засобу по Hyudai Accent 2006 ДНЗ НОМЕР_1 від ОСОБА_1 ".

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21 серпня 2024 року заяву відповідача про перегляд вказаного заочного рішення було залишено без задоволення (а.с.50).

На вказане заочне рішення представником відповідача подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про його скасування й ухвалення нового рішення про відмову в позові в повному обсязі.При цьому скаржник послався на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, зазначив, що суд не прийняв до уваги того, що потерпілою особою у вказаній ДТП не було виконано обов`язок, визначений п.33.1 та п.33.3 ст.33 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": зокрема, протягом строку не пізніше 3 робочих днів водій транспортного засобу, причетний до ДТП, не подав страховику або МТСБУ (у випадках, передбачених ст.41 закону) повідомлення про ДТП; також пошкоджений автомобіль не було збережено і при цьому позивачкою не наведено жодної, дійсної, суттєвої, об`єктивної, документально підтвердженої причини невиконання вимог Закону щодо зберігання автомобіля в такому стані, в якому він знаходився після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений МТСБУ представник, на що Законом надається 10 днів від дати повідомлення про ДТП. При тому, що ДТП сталася 06.06.2023 року, позивачкою подано до МТСБУ заяву про виплату відшкодування лише 21.10.2023 року, а повідомлення про ДТП взагалі не подавалося.

При цьому вказав, що суд не врахував правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 26.09.2019 року у справі № 522/6853/16-ц, а також Верховного Суду України, викладені у постанові від 28.01.2015 року у справі № 6-30600св14.

Також зазначив, що поза увагою суду залишилося й те, що обов`язковою умовою для виплати страхового відшкодування є залучення відповідного експерта для встановлення розміру збитку. Так, відповідач на виконання вимог п.34.2 ст.32 Закону залучив експерта, не зважаючи навіть на неподання потерпілою особою повідомлення про ДТП. Цим експертом виявилося ТОВ "СОС Сервіс Україна". Йому було надано доручення до 30.11.2023 року визначити матеріальний збиток, завданий позивачці пошкодженням її автомобіля. Однак, згідно рапорту вказаного експерта від 02.11.2023 року встановлено, що автомобіль позивачки "Hyundai Accent", реєстраційний номер НОМЕР_1 повністю відновлений. За таких обставин, відповідно до п.5.1, 5.8 "Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ"виготовлення Звіту про визначення вартості матеріального збитку є неможливим, що відповідно до п.п.37.1.3 п.37.1 ст.37 Закону є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Також вказав, що судом не було враховано обов`язкові для всіх вимоги Методики, що передбачено її п.1.3, зокрема п.5.2 Методики передбачено, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Натомість всупереч вказаному положенню представники МТСБУ не викликалися на огляд пошкодженого транспортного засобу, а тому надані позивачкою Висновки №140-0182 від 11.07.2023 та №140-0074 від 01.05.2024 є недопустимим доказом.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Шевченко Антон Сергійович, діючий від імені ОСОБА_1 , просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити в силі та без змін. Наголошуючи на тому, що ДТП сталася 06.06.2023 року, в день підриву військами країни-агресора греблі Каховської ГЕС, і що внаслідок цього частина міста Херсону було затоплено, що є загальновідомим фактом, вона вказала, що в цю дату та наступні дні, позивачка, як працівниця правоохоронного органу, була задіяна у рятувальній операції та вжитті заходів із подолання наслідків затоплення міста, саме тому на вирішення особистих питань елементарно не мала часу, що призвело до пропуску встановленого законом строку для звернення до Моторного (транспортного) страхового бюро України.

До відзиву додано посвідчення, дійсне як на час ДТП, та і на даний час, відповідно до якого позивачка є працівницею правоохоронного органу в Херсонській області з військовим званням капітан поліції.

В подальшому, вважаючи такі строки безповоротно пропущеними, враховуючи відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у винуватця ДТП, позивачка, не розраховуючи на регламентну виплату МТСБУ, з метою наступного пред`явлення цивільного позову до ОСОБА_2 замовила експертне транспортно-товарознавче дослідження, виконане 11.07.2023 року та з огляду на нагальну необхідність пересування містом в зоні активних бойових дій - здійснила ремонт транспортного засобу.

І лише після цього, позивачка звернулась за правовою допомогою, та з`ясувала, що згідно практики суду касаційної інстанції строки для подання заяв не є присічними, та після остаточного встановлення винуватця ДТП згідно постанови Херсонського апеляційного суду від 10.10.2023 року, 21.10.2023 звернулась до МТСБУ із відповідною заявою.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля "Hyundai Accent", реєстраційний номер НОМЕР_1 є позивачка ОСОБА_1

06.06.2023 року об 11-40 год. в м. Херсоні по вул. Садовій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "Pegeot 307", реєстраційний номер НОМЕР_2 та виїжджаючи з другорядної на головну дорогу на перехресті з вул. Комкова, не надав перевагу в русі автомобілю "Hyundai Accent", реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням позивачки ОСОБА_1 , яка рухалась по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів, після якого транспортний засіб "Hyundai Accent", реєстраційний номер НОМЕР_1 , став некерований та здійснив виїзд на узбіччя, де допустив наїзд на будівлю. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. п. 2.3 б), 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Дійсного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 не мав.

Вказані обставини, які визнаються сторонами, встановлені постановою Херсонського міського суду від 25.07.2023 року у справі про адміністративне правопорушення № 766/122/23, залишеною без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 10.10.2023 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, й на нього накладено стягнення у вигляді штрафу.

Вказані судові рішення оприлюднено в ЄДРСР.

Згідно Висновку № 140-0182 експертного транспортно-товарознавчого дослідження від 11.07.2023 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Hyundai Accent", реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_1 , внаслідок пошкодження становить 338 483,50 грн, що істотно перевищує ринкову вартість транспортного засобу, відтак вартість матеріального збитку визначається в розмірі ринкової вартості вказаного автомобіля в сумі 145 577,96 грн.

Вартість проведення експертного дослідження склала 4 800,00грн.

Як зазначено у позовній заяві, у зв`язку із нагальною необхідністю пересування у м. Херсоні, який був і залишається зоною активних бойових дій, в той час як рішення у справі про адміністративне правопорушення ще не було прийняте судом, істотним скороченням і обмеженнями у роботі громадського транспорту внаслідок підриву військами країни-агресора греблі Каховської ГЕС, який стався в день ДТП, що є загальновідомим фактом, можливою необхідністю екстреної евакуації з міста - автомобіль "Hyundai Accent", реєстраційний номер НОМЕР_1 був відремонтований позивачкою ОСОБА_1 самостійно.

Лише після цього, а саме 21.10.2023 року, позивачка звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування завданої шкоди.

Листом від 29.11.2023 вих. № 3-01б/38988 від 29.11.2023 МТСБУ відмовило у виплаті відшкодування заподіяної шкоди на підставі пп. 37.1.3. п. 37.1. ст. 37 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку із неможливістю встановити розмір заподіяної шкоди, оскільки згідно із рапортом незалежного експерта, який був призначений МТСБУ, автомобіль було відремонтовано.

Згідно Висновку № 140-0074 експертного транспортно-товарознавчого дослідження від 01.05.2024 вартість утилізації належного позивачці автомобіля "Hyundai Accent", реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді 06.06.2023 року складає 57 030,69 грн.

Вартість проведення експертного дослідження склала 10 000,00 грн.

14.05.2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою, в якій з посиланням на положення ч.2 ст.30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та можливості встановлення розміру заподіяної шкоди з огляду на Висновки експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 140-0182 від 11.07.2023 та № 140-0074 від 01.05.2024, просила переглянути рішення про відмову у відшкодуванні.

Листом від 21.05.2024 вих. № 3-01б/21964 Моторне (транспортне) страхове бюро України знову відмовило у проведенні регламентної виплати, за наслідком чого ОСОБА_1 звернулась до суду із цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

За положеннями ст.1166 ЦК України ("Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду"):

--- майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1);

--- особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п.33.1. ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ("Дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати)") у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний:

--- дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до ДТП (п.33.1.1.);

--- вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди (п.33.1.2.);

--- поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси п.33.1.3.);

--- невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально (п.33.1.4.).

Згідно з п.33.3. ст.33 вказаного Закону:

--- водії та власники транспортних засобів, причетних до ДТП, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів) (абзац 1);

--- особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про ДТП його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна (абзац 2).

Відповідно до п.41.1. ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ (Моторне (транспортне) страхове бюро України) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до підпункту 37.1.3. пункту 37.1. статті 37 вказаного Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 09 січня 2019 року у справі № 638/2795/16-ц, тлумачення підпункту 37.1.3. пункту 37.1. статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" свідчить, що порушення потерпілим передбаченого законом обов`язку, зокрема надання страховику пошкодженого транспортного засобу не в тому вигляді, в якому він знаходився після ДТП, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише у тому разі, якщо такі порушення унеможливили МТСБУ встановити розмір заподіяної шкоди.

У цій справі відповідач посилається на неможливість виготовлення Звіту про визначення вартості матеріального збитку як на підставу для відмови в позові, оскільки він, як зазначив у скарзі, не зважаючи навіть на неподання потерпілою особою повідомлення про ДТП, на виконання вимог п.34.2 ст.32 Закону залучив експерта, відповідно до рапорту котрого автомобіль позивачки єповністю відновлений. За таких обставин, зазначив він, відповідно до п.5.1, 5.8 "Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ"виготовлення Звіту про визначення вартості матеріального збитку є неможливим, що відповідно до п.п.37.1.3 п.37.1 ст.37 Закону є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Згідно зі ст.30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (30.1.). Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (30.2).

Відповідно до п. 7.17, 7.18 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092, якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ. Вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, або із застосуванням методу питомої ваги окремої складової КТЗ від ринкової вартості КТЗ.

Таким чином, враховуючи наведене, і про це зазначив суд першої інстанції, "вартість утилізації" транспортного засобу згідно Методики відповідає визначеному Законом поняттю "вартості транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди".

Відтак, як правильно зазначив суд першої інстанції, розмір відшкодування власнику транспортного засобу у даному випадку визначається шляхом віднімання встановленої згідно Висновку №140-0182 від 11.07.2023 вартості транспортного засобу до ДТП та його утилізаційною вартістю після ДТП згідно Висновку №140-0174 від 01.05.2024, тобто 145 577,96 грн - 57 030,69 грн = 88 547,27 грн.

Отже, враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що така підстава для відмови у здійсненні регламентної виплати як неможливість встановлення розміру заподіяної шкоди, вказана відповідачем у листах-відповідях на звернення позивачки - не знайшла свого підтвердження при розгляді справи, що свідчить про те, що така відмова є безпідставною та неправомірною.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне особливу увагу звернути на те, що пошкодження автомобіля позивачки сталося в результаті ДТП, яка трапилася в день підриву військами РФ, як держави-агресора, греблі Каховської ГЕС, а саме 06 червня 2023 року, що є загальновідомим фактом. Ця трагічна за своїми наслідками (як короткочасними так і тривалими) подія, яка за своєю суттю у відповідній місцевості не має прецедентів, призвела до істотного скорочення й обмеження у роботі громадського транспорту, навіть поширення серед деяких громадян різного роду чутків щодо наслідків вказаної події, а подекуди й паніки. Позивачка, як працівниця правоохоронного органу, була задіяна у рятувальній операції та вжитті заходів із подолання наслідків затоплення міста, саме тому на вирішення особистих питань не мала часу, що призвело до пропуску встановленого законом строку для звернення до МТСБУ. Враховуючи відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у винуватця ДТП, позивачка, не розраховуючи на регламентну виплату МТСБУ, з метою наступного пред`явлення цивільного позову до ОСОБА_2 замовила експертне транспортно-товарознавче дослідження, виконане 11.07.2023 року та з огляду на нагальну необхідність пересування містом в зоні активних бойових дій - здійснила ремонт транспортного засобу. Після остаточного встановлення винуватця ДТП згідно постанови Херсонського апеляційного суду від 10.10.2023 року, вона звернулася 21.10.2023 до МТСБУ із відповідною заявою. Отже, вказана подія стала об`єктивною причиною, яка унеможливила виконання позивачкою вимог закону про повідомлення про ДТП протягом 3 робочих днів з дня настання ДТП (п.п.33.1.4 п.33.1. ст.33 вказаного Закону) та про зобов`язання зберігати пошкоджений автомобіль у такому стані, в якому він знаходився після ДТП (п.33.3. ст.33 вказаного Закону).

Висновки суду апеляційної інстанції

Таким чином рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами і висновки суду не спростовують.

Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на неврахування судом того, що позивачка не виконала вимоги закону про повідомлення про ДТП протягом 3 робочих днів з дня настання ДТП (п.п.33.1.4 п.33.1. ст.33 Закону) та про зобов`язання зберігати пошкоджений автомобіль у такому стані, в якому він знаходився після ДТП (п.33.3. ст.33 Закону), адже вона самостійно відновила свій автомобіль. Як вказав скаржник, при тому, що ДТП сталася 06.06.2023 року, позивачкою подано до МТСБУ заяву про виплату відшкодування лише 21.10.2023 року, а повідомлення про ДТП взагалі не подавалося. Скаржник, зазначивши про те, що позивачка самостійно відновила свій автомобіль, послався на неврахування судом правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 26.09.2019 року у справі № 522/6853/16-ц, а також Верховного Суду України, викладених у постанові від 28.01.2015 року у справі № 6-30600св14.

При цьому апеляційний суд враховує те, що, як вже будо зазначено, відповідач посилається на неможливість виготовлення Звіту про визначення вартості матеріального збитку як на підставу для відмови в позові, оскільки він, як зазначив у скарзі, не зважаючи навіть на неподання потерпілою особою повідомлення про ДТП, на виконання вимог п.34.2 ст.32 Закону залучив експерта, відповідно до рапорту котрого автомобіль позивачки єповністю відновлений. Тобто, актуальним є питання про те, чи є можливим для МТСБУ встановити розмір заподіяної шкоди. Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що розмір відшкодування власнику транспортного засобу у даному випадку визначається шляхом віднімання встановленої згідно Висновку №140-0182 від 11.07.2023 вартості транспортного засобу до ДТП та його утилізаційною вартістю після ДТП згідно Висновку №140-0174 від 01.05.2024, тобто 145 577,96 грн - 57 030,69 грн = 88 547,27 грн. А тому суд правильно встановив, що є неправомірною така підстава для відмови відповідачем у здійсненні регламентної виплати як неможливість встановлення розміру заподіяної шкоди.

Посилання ж на відповідні висновки Верховного Суду й Верховного Суду України слід залишити поза увагою, оскільки не є подібними правовідносини, які встановлені у зазначених справах та у справі, яка є предметом цього апеляційного перегляду. Адже у цій справі встановлено, що пошкодження автомобіля позивачки сталося в результаті ДТП, яка трапилася в день підриву військами РФ, як держави-агресора, греблі Каховської ГЕС, а саме 06 червня 2023 року, що є загальновідомим фактом. Тому, на думку апеляційного суду, позивачка задля можливої необхідності екстреної евакуації з міста мала всі підстави для того, щоб намагатися відремонтувати свій пошкоджений автомобіль, що нею й було зроблено. Тобто, вказана подія стала об`єктивною причиною, яка унеможливила виконання позивачкою вимог закону про повідомлення про ДТП протягом 3 робочих днів з дня настання ДТП (п.п.33.1.4 п.33.1. ст.33 Закону) та про зобов`язання зберігати пошкоджений автомобіль у такому стані, в якому він знаходився після ДТП (п.33.3. ст.33 Закону). Крім того, у цій справі встановлено, що є можливість встановлення розміру заподіяної шкоди і це було зроблено.

Також підлягають відхиленню й посилання скаржника на неврахування судом обов`язкових для всіх вимог Методики, зокрема того, що представники МТСБУ не викликалися на огляд пошкодженого автомобіля позивачки, наслідком чого, на думку скаржника, є визнання недопустимим доказом наданих позивачкою Висновків №140-0182 від 11.07.2023 та №140-0074 від 01.05.2024.

При цьому апеляційний суд враховує те, що відповідно до п.5.2 Методики виклик заінтересованих осіб для технічного огляду автомобіля здійснюється у разі потреби. Тобто, мова йде не про обов`язок виклику, а про виклик саме у разі потреби. За встановлених обставин апеляційний суд вважає, що сам по собі факт невиклику представника МТСБУ на огляд пошкодженого автомобіля позивачки, за відсутності інших підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, не може бути підставою для такої відмови.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Панасюка Олега Миколайовича, діючої від імені Моторного (транспортного) страхового бюро України, залишити без задоволення.

Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 08 жовтня 2024 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська