УХВАЛА

14 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 359/1538/21

провадження № 61-4994вд24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Коломієць Ганни Василівни від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, про відібрання і повернення дитини без позбавлення батьківських прав, за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 11 вересня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області, про відібрання і повернення дитини без позбавлення батьківських прав.

Рішенням від 29 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 березня 2024 року, Бориспільський міськрайонний суд Київської області позов ОСОБА_2 задовольнив. Відібрав у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав. Вирішив питання розподілу судових витрат.

Постановою від 11 вересня 2024 року Верховний Суд касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 березня 2024 року - без змін.

23 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2024 року.

Ухвалою від 23 жовтня 2024 року Верховний Суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 вересня 2024 року.

28 жовтня 2024 року ОСОБА_1 повторно подав до Верховного Суду заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 вересня 2024 року, яку у зв`язку з перебуванням судді-доповідача Лідовця Р. А. у відпустці було передано судді 05 листопада 2024 року.

07 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про відвід судді Верховного Суду Коломієць Г. В. від участі у розгляді цієї справи.

Заява про відвід обґрунтована тим, що всупереч вимогам законодавства відповідно до протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого цифрового підпису постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2024 року було підписано суддею Коломієць Г. В. не у день ухвалення постанови (11 вересня 2024 року), а 18 вересня 2024 року, тобто на сім днів пізніше передбаченого законом строку. Такі дії на переконання заявника свідчать про упередженість та необ`єктивність у розгляді справи суддею Верховного Суду Коломієць Г. В.

Вивчивши подану заяву, суд дійшов висновку про його необґрунтованість з огляду на такі обставини.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Підстави недопустимості повторної участі судді в розгляді справи визначені в статті 37 ЦПК України.

Згідно з частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить, що підставами для відводу судді є існування суб`єктивного або об`єктивного критеріїв. Зокрема, у рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, Верховний Суд констатує, що не виявлено будь-яких підстав стверджувати, що суддя Коломієць Г. В. має та виявляє особисту упередженість під час вирішення процесуальних питань у цій справі. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

За об`єктивним критерієм Верховним Судом підлягає встановленню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

Верховний Суд дійшов висновку про те, що повідомлені заявником обставини не доводять існування суб`єктивного чи об`єктивного критеріїв, за яких суддя підлягає відводу. Верховний Суд не встановив підстав для сумнівів в особистій неупередженості та безсторонності судді Коломієць Г. В.

Той факт, що суддя Верховного Суду Коломієць Г. В. підписала постанову не 11 вересня 2024 року, а 18 вересня 2024 року, не є достатнім обґрунтуванням заяви про відвід з огляду на таке.

Порядок ухвалення судових рішень міститься серед загальних положень процесуального закону та визначений приписами статті 259 ЦПК України.

За змістом частини восьмої статті 259 ЦПК України усі судові рішення викладаються письмово у паперовій та електронній формах. Судові рішення викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), та оприлюднюються в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). На судове рішення, викладене в електронній формі, накладається кваліфікований електронний підпис судді (у разі колегіального розгляду - кваліфіковані електронні підписи всіх суддів, що входять до складу колегії).

За змістом частини другої статті другої статті 2 Закону України «Про доступ судових рішень» судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Інформація з Єдиного державного реєстру судових рішень дає підстави для висновку про те, що постанова Верховного Суду від 11 вересня 2024 року була оприлюднена 19 вересня 2024 року, тобто наступного дня після підписання судового рішення всіма суддями-учасниками колегії за допомогою електронних цифрових підписів.

Частиною п`ятою статті 272 ЦПК України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Положення статті 1 розділу ІІ Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого рішенням Вищої Ради правосуддя від 19 квітня 2018 року №1200/0/15-18 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень», електронний примірник судового рішення або окремої думки судді виготовляється судом в АСДС у день ухвалення судового рішення або виготовлення його повного тексту в паперовій формі, підписується КЕП судді, який ухвалив таке судове рішення, а в разі колегіального розгляду - КЕП усіх суддів, що входять до складу колегії, та зберігається у стані, що унеможливлює його подальше коригування.

За умови виконання вищезазначених процесуальних дій текст постанови Верховного Суду був виготовлений та завантажений до системи документообігу суду відповідно до вимог процесуального закону.

Враховуючи наведені обставини, доводи заяви про відвід не знайшли свого підтвердження, а заявник не довів наявність упередженості та необ`єктивності в діях судді Верховного Суду Коломієць Г. В., а отже у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Коломієць Ганни Василівни від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, про відібрання і повернення дитини без позбавлення батьківських прав, за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 11 вересня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає

Суддя І. В. Литвиненко