Провадження №2/359/2842/2024
Справа №359/7688/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

встановив:

1. Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2024 року ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 12 вересня 2019 року АТ «Кредобанк» уклало з ОСОБА_2 кредитний договір №CL-219683, за яким АТ «Кредобанк» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 101201 гривні 57 копійок строком на 36 місяців, а саме до 9 вересня 2022 року, а ОСОБА_2 зобов`язалася повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 35% річних. АТ «Кредобанк» виконало своє зобов`язання за договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 101201 гривні 57 копійок. 26 лютого 2021 року АТ «Кредобанк» уклало з ОСОБА_2 додатковий договір №1 до кредитного договору №CL-219683 від 12 вересня 2019 року, за яким сторони погодили термін повернення кредиту до 9 вересня 2023 року. Відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг за кредитним договором №CL-219683 від 12 вересня 2019 року в загальному розмірі 91458 гривень 28 копійок, що складається з боргу за тілом кредиту в розмірі 55209 гривень 20 копійок, боргу за строковими процентами в розмірі 1449 гривень 23 копійок та боргу за простроченими процентами в розмірі 34799 гривень 85 копійок. 8 листопада 2023 року АТ «Кредобанк» уклало з ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» договір про відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами, за умовами якого до АТ «Кредобанк» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №CL-219683 від 12 вересня 2019 року в розмірі 91458 гривень 28 копійок.Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за означеним кредитним договором. Тому ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» просить суд стягнути з ОСОБА_2 борг за кредитним договором №CL-219683 від 12 вересня 2019 року в розмірі 91458 гривень 28 копійок.

2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 липня 2024 року (а.с.119) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим АТ «Кредобанк», була розподілена судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 26 липня 2024 року (а.с.123) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до судового засідання.

Представник позивача ОСОБА_3 подала до суду клопотання (а.с.134-135), в якому підтримала позов та просила розглянути цивільну справу за її відсутності.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечувала факту укладення кредитного договору з АТ «Кредобанк» та отримання кредитних коштів. Станом на день укладення кредитного договору відповідач мала прізвище « ОСОБА_4 », у зв`язку з укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

12 вересня 2019 року АТ «Кредобанк» уклало з ОСОБА_2 кредитний договір №CL-219683 (а.с.28-33), за яким АТ «Кредобанк» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 101201 гривні 57 копійок строком на 36 місяців, а саме до 9 вересня 2022 року, а ОСОБА_2 зобов`язалася повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 35% річних. АТ «Кредобанк» виконало своє зобов`язання за договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 101201 гривні 57 копійок.

26 лютого 2021 року АТ «Кредобанк» уклало з ОСОБА_2 додатковий договір №1 до кредитного договору №CL-219683 від 12 вересня 2019 року (а.с.34-35), за яким сторони погодили термін повернення кредиту до 9 вересня 2023 року.

6 липня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали шлюб, зареєстрований у Бориспільському ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ), про що був складений відповідний актовий запис №381. Після реєстрації шлюбу відповідачу було присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с.145).

ОСОБА_1 неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг за кредитним договором №CL-219683 від 12 вересня 2019 року в загальному розмірі 91458 гривень 28 копійок, що складається з боргу за тілом кредиту в розмірі 55209 гривень 20 копійок, боргу за строковими процентами в розмірі 1449 гривень 23 копійок та боргу за простроченими процентами в розмірі 34799 гривень 85 копійок.

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з дотриманням умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог з дотриманням звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 не подала жодного доказу на підтвердження того, що вона належним чином виконала грошові зобов`язання за кредитним договором №CL-219683 від 12 вересня 2019 року, укладеним з АТ «Кредобанк». 8 листопада 2023 року АТ «Кредобанк» уклало з ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» договір про відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами (а.с.23-24), за умовами якого до АТ «Кредобанк» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №CL-219683 від 12 вересня 2019 року в розмірі 91458 гривень 28 копійок. Ці обставини підтверджуються витягом з додатку №1 до договору про відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами від 8 листопада 2023 року (а.с.22).

Аналіз цих письмових доказів свідчить про те, що ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за кредитним договором №CL-219683 від 12 вересня 2019 року, укладеного з АТ «Кредобанк».У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 добровільно погасила борг за вказаним договором.Тому у відповідача існує борг за кредитним договором №CL-219683 від 12 вересня 2019 року в загальному розмірі 91458 гривень 28 копійок, що складається з боргу за тілом кредиту в розмірі 55209 гривень 20 копійок, боргу за строковими процентами в розмірі 1449 гривень 23 копійок та боргу за простроченими процентами в розмірі 34799 гривень 85 копійок. Ця обставина підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.71).

З огляду на це суд висновує про те, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» належить стягнути борг за кредитним договором №CL-219683 від 12 вересня 2019 року в розмірі 91458 гривень 28 копійок.

6. Розподіл судових витрат.

а. щодо судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» сплатило судовий збір в розмірі 2422гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №251 від 18 липня 2024 року (а.с.39). Пред`явлений позов задоволений повністю.

З огляду на це суд висновує про те, що з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2422гривень 40 копійок.

б. щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» надало суду: договір про надання правничої допомоги №01/05/24 від 1 травня 2024 року, укладеного між позивачем та адвокатом Альховською І.Б. (а.с.20-21) та акт наданих послуг №1 до договору від 31 травня 2024 року (а.с.16), в яких зазначено, що адвокат Альховська І.Б. бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу загальною вартістю 6000 гривень, надавши такі послуги: вивчення документів та підготовка позовної заяви.

З огляду на це суд висновує про те, що з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень 00 копійок.

Керуючись п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» борг за кредитним договором №CL-219683 від 12 вересня 2019 року в розмірі 91458 гривень 28 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень 00 копійок.

Повний текст рішення суду складений 18 листопада 2024 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.Ю. Семенюта