16.10.2024
Справа № 696/1122/24
Провадження № 2/696/321/24
УХВАЛА

іменем України

16 жовтня 2024 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі судді Білопольської Н.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області 21 жовтня 2006 року за актовим записом № 144.

Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 25 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

До відкриття провадження у справі позивач ОСОБА_1 15 жовтня 2024 року подала до суду заяву про відмову від позову та повернення їй позовної заяви разом з усіма доданими до неї документами.

Суд, вивчивши заяву про відмову від позову, прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Оскільки провадження у справі не відкрито, суд відмовляє позивачу у задоволенні заяви про відмову від позову.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху позивачу вказувалось, що вона повинна обґрунтувати підсудність спору саме Кам`янському районному суду Черкаської області, оскільки позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зняті із реєстрації за вказаними адресами у позовній заяві.

У пункті 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено: питання про підсудність справ визначається ЦПК України.

Якщо інше не встановлено ЦПК, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, яке визначається відповідно до положень статті 29 ЦК України і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Суддя повторно роз`яснює позивачу про те, що їй слід також мати на увазі, що ЦПК України не передбачає обов`язок суду (судді) сприяти позивачу (сторонам) у встановленні місця проживання, перебування, знаходження відповідача. Тому позивач повинен належним чином обґрунтувати підсудність спору тому чи іншому суду.

Відтак, станом на 16 жовтня 2024 року зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви усунуто не було.

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як наголошено в рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За правилами ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За таких обставин позовну заяву ОСОБА_1 слід повернути.

Керуючись ст.ст. 185, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відмову від позову.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом із заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Білопольська