Справа № 638/3967/24
Провадження № 2/638/3323/24
17 червня 2024 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого Аркатової К.В.,
за участі секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харків цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 , адвоката Саніна Арсенія Олександровича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, які втратили право користування житловим будинком,-
Позивач ОСОБА_1 , в особі представника, адвоката Саніна Арсенія Олександровича, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб таким, що втратили право користування житловим будинком.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в якому крім нього зареєстровані його доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , яка не є родичом позивача.
Відповідачі не проживають за своїм зареєстрованим місцем проживання більше одного року та не надають будь-якої матеріальної допомоги на утримання та обслуговування будинку, комунальні послуги не сплачують.
Реєстрація відповідачів у вказаному будинку створює перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні його власністю.
Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 02 квітня 2024 року провадження по справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач в судове засідання не з`явився, його представник надав суду заяву у якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, та розглянути справу за їх відсутності. Окрім цього позивач та його представник надали свою згоду на прийняття заочного рішення по справі.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, відзив на позов, у порядку статті 178 ЦПК України, не подали.
Враховуючи належне повідомлення сторін про дату, час та місце судового розгляду, відсутність заперечень позивача щодо ухвалення заочного рішення, суд, керуючись положеннями статті 280 ЦПК України, вбачає підстави для ухвалення заочного рішення.
Питання про ухвалення заочного рішення вирішено окремою ухвалою суду.
Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків.
ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 13.10.2004 року, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Швидкіною О.О. за реєстровим номером 4127, витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №192946 від 13.10.2004 року, витягу про реєстрацію права власності не нерухоме майно № 5057400 від 14.10.2004 року, являється власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
З записів домової книги відносно будинку АДРЕСА_1 , вбачається, що у вказаному будинку, окрім позивача, зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які фактично більше ніж року не проживають за адресою: АДРЕСА_1
Оскільки відповідачі залишаються зареєстрованими в будинку позивача, позивач не може в повній мірі розпоряджатися та користуватися його власністю на власний розсуд та повинен за власний кошт сплачувати комунальні послуги та утримувати будинок.
Згідно зі ст. 405 ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.
З наданих доказів суд вбачає, що відповідачі фактично за місцем реєстрації не проживають понад один рік, вказаним житлом не користуються, витрати по оплаті комунальних послуг не несуть, участі в утриманні житла не беруть, з реєстрації в добровільному порядку не знімаються, що позбавляє позивача права повноцінно розпоряджатися своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України член сім`ї, який вибув на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Як зазначено в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до ст. 107 ЖК України наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 150 ЖК України передбачене право громадян, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуватись ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд, дарувати, продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказані норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності.
Позивач просив захистити його право, як власника будинку, шляхом визнання відповідачів особами, що втратили право користування житловим будинком.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Аналізуючи зібрані у справі письмові докази в їх сукупності, встановлено, що відповідачі не проживають у вказаному житловому будинку понад встановлений законом строк, доказів поважності причин не проживання чи створення їм перешкод у користуванні житлом суду не надано, а відтак, суд дійшов висновку про необхідність визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Питання розподілу судових витрат суд вирішив на підставі положень статті 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 107, 150 ЖК України, ст.ст. 29, 317, 391, 405 ЦК України, ст.263, 265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Саніна Арсенія Олександровича, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб таким, що втратили право користування житловим будинком задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір, сплачений відповідно до квитанції № ZTBT-2R61-D3FE від 01 квітня 2024 року в сумі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн. 60 коп., по 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. з кожного.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст заочного рішення складено 17 червня 2024 року.