ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року

м.Черкаси

Справа № 693/158/20
Провадження № 22-ц/821/871/24
категорія: 304000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л.І.,

суддів: Карпенко О.В., Новікова О.М.,

секретаря Винник І.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Іноземне підприємство «Агро-Вільд Україна»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Підчасюка Вадима Юрійовича на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 17 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна» про стягнення комісійної винагороди за договором комісії та стягнення витрат комісіонера під час виконання договору комісії, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

14.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ІП «Агро-Вільд Україна» про стягнення комісійної винагороди за договором комісії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ІП «Агро-Вільд Україна» та ОСОБА_2 06 вересня 2011 року був укладений Договір комісії на придбання майнових сертифікатів сільськогосподарського підприємства.

Відповідно до умов Договору комісії ІП «Агро-Вільд Україна», як Комітент, доручило ОСОБА_2 - Комісіонеру укласти від свого імені та за рахунок Комітента правочини з купівлі свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) та передати все отримане за договором комітентові.

Згідно умов Договору, визначених у п. 2.1., Комісіонер зобов`язаний був укласти правочини, здійснити оплату та отримати майнові сертифікати від власників у термін до 01 грудня 2011 року, передати Комітенту свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП «Княжики» (СТОВ «Княжики») до 10 грудня 2011 року.

У період з 06 вересня 2011 року до 10 листопада 2011 року ОСОБА_2 на виконання умов Договору було придбано 120 свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП «Княжики» (СТОВ «Княжики») на загальну суму 557 581,00 грн.

Майно, яке виділене за цими майновими сертифікатами, є «Критий тік» та знаходиться на території Княжиківської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області. Вартість майнових паїв складає 97,8 відсотків від вартості «Критого току». Об`єкт «Критий тік» складається з навісу загальною площею 4751 м? на металевих стовпах, будинку охоронника, огорожі, асфальтного вимощення, воріт.

Вартість виділеного майна в натурі була підтверджена відповідними рішеннями спілки співвласників майнових паїв КСП «Княжики», та підтверджена власниками свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП «Княжики» (СТОВ «Княжики»).

10 листопада 2011 року ОСОБА_2 було передано Комітенту свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП «Княжики» (СТОВ «Княжики») на загальну суму 557 581,00 грн у кількості 120 штук, відомості, які підтверджували сплату ним грошових коштів власникам майнових паїв, акти оцінки. Крім того, вартість майнового паю була зазначена в самих свідоцтвах.

Також 10 листопада 2011 року між Комітентом ІП «Агро-ВільдУкраїна» та комісіонером Турманом 1.С. був складений акт прийому-передачі виконаного за Договором Комісії на придбання майнових сертифікатів сільськогосподарського підприємства від 06.09.2011, в якому сторони зазначили про належне виконання Комісіонером своїх обов`язків за Договором комісії та отримання свідоцтв у кількості 120 штук. Сторони в акті зазначили, що курс гривні за даними Національного Банку України на день складання цього акту до долару США складає 7,98 грн за 1 дол. США.

17 листопада 2011 року ІП «Агро Вільд Україна» надіслало лист №336 на адресу Голови Княжиківської сільської ради та голови зборів співвласників майна. У даному листі було зазначено, що надсилаються оригінали майнових сертифікатів, та просило видати нове свідоцтво про право власності на майновий пай ІП «Агро Вільд Україна».

24 листопада 2011 року Княжиківською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області було видане свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат). Зазначений сертифікат був виданий на загальну суму 557 581,00 грн, що складає 97,08 %. На зворотній стороні зазначено, виділене майно в натурі «Критий тік» за адресою АДРЕСА_1 .

23 грудня 2016 року ІП «Агро-Вільд Україна» здійснило державну реєстрацію права власності на «Критий тік», реєстраційний номер об`єкту 234, номер запису про право власності 18316129.

У січні 2017 року заборгованість відповідача за отримані майнові сертифікати була включена до бухгалтерського обліку по рахунку 63 у сумі 557 581,00 грн, як кредиторська заборгованість за сертифікати Спілки співвласників майна с. «Княжики».

Відповідно до п. 3.1.1. Договору комісії Комітент зобов`язаний не пізніше 180 днів з моменту реєстрації права власності за Комітентом на «Критий тік», що знаходиться на території Княжиківської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, перерахувати на банківський рахунок Комісіонера кошти у сумі (Вм), яка визначається за наступною формулою: вартості зазначеної у акті оцінці майнового паю (майновому сертифікаті) та припадає на майновий сертифікат помноженої на кількість свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП «Княжики» (СТОВ «Княжики»).

Пунктом 3.1.3. Договору комісії передбачено обов`язок Комітента повідомити про дату реєстрації права власності у відповідних державних органах.

Вказує, що комітентом не виконаний даний обов`язок щодо повідомлення комісіонера про факт реєстрації права власності, та мало наслідком виникнення обов`язку щодо сплати вартості майнових сертифікатів на протязі 180 днів, тобто до 25 червня 2017 року у сумі 557 581,00 грн і комісійної винагороди, передбаченої п. 4.1. Договору 10% у сумі 55 758,00 грн.

Станом на 04 лютого 2020 року відповідачем зобов`язання по сплаті вартості комісійної винагороди, передбаченої п.4.1. Договору, 10% у сумі 55 758,00 грн не виконано.

04 лютого 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений Договір відступлення права вимоги.

Відповідно до Договору відступлення права вимоги (цесії), всі права та обов`язки за Договором комісії на придбання майнових сертифікатів сільськогосподарського підприємства перейшли до ОСОБА_1 .

Договором передбачено у разі зміни курсу розрахунок проводиться з урахуванням п. 3.1.2 та п. 5.2. Договору комісії, тобто заборгованість Комітента перед Комісіонером на день складання позову 14.02.2020 складає 1 707 120,17 грн (557 581 грн І курс дол. США 7,98 грн * курс НБУ до долара США 24,4236 грн ).

Сторонами у зобов`язанні є боржник ІП «Агро-Вільд Україна» і кредитор ОСОБА_2 .

Оскільки 04 лютого 2020 року був укладений Договір відступлення права вимоги між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , то всі права та обов`язки за договором комісії перейшли до ОСОБА_1 .

На підставі наведеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь комісійну винагороду за Договором комісії від 06.09.2011 у сумі 55 758,00 грн.

14.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ІП «Агро-Вільд Україна» про стягнення витрат комісіонера під час виконання договору комісії.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що між ІП «Агро Вільд Україна» та громадянином України ОСОБА_2 06 вересня 2011 року був укладений Договір комісії на придбання майнових сертифікатів сільськогосподарського підприємства.

Відповідно до умов Договору комісії ІП «Агро Вільд Україна», як комітент, доручило ОСОБА_2 - комісіонеру укласти від свого імені та за рахунок комітента правочини з купівлі свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) та передати все отримане за Договором комітентові.

Згідно умов Договору, визначених у п. 2.1., Комісіонер зобов`язаний був укласти правочини здійснити оплату та отримати майнові сертифікати від власників у термін до 01 грудня 2011 року, передати Комітенту свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП «Княжики» (СТОВ «Княжики») до 10 грудня 2011 року.

У період з 06 вересня 2011 року до 10 листопада 2011 року ОСОБА_2 на виконання умов Договору було придбано 120 (сто двадцять ) свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП «Княжики» (СТОВ «Княжики») на загальну суму 557 581,00 грн.

Майно, яке виділене за цими майновими сертифікатами, є «Критий тік» та знаходиться на території Княжиківської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області. Вартість майнових паїв складає 97,8 відсотків від вартості «Критого току». Об`єкт Критий Тік складається з навісу загальною площею 4751 м? на металевих стовпах, будинку охоронника, огорожі, асфальтного вимощення, воріт.

10 листопада 2011 року ОСОБА_2 було передано Комітенту свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП «Княжики» (СТОВ «Княжики») на загальну суму 557 581,00 грн у кількості 120 штук, відомості, які підтверджували сплату ним грошових коштів власниками майнових, акти оцінки. Крім того, вартість майнового паю була зазначена в самих свідоцтвах.

А також 10 листопада 2011 року Комітентом між ІП «Агро Вільд-Україна» та комісіонером Турманом 1.С. був складений акт прийому передачі виконаного за Договором комісії на придбання майнових сертифікатів сільськогосподарського підприємства від 06.09.2011. В даному акті сторони зазначили про належне виконання Комісіонером своїх обов`язків за Договором комісії, та отримання свідоцтв у кількості 120 штук.

17 листопада 2011 року ІП «Агро Вільд Україна» надіслало лист № 336 на адресу Голови Княжиківської сільської ради та голови зборів співвласників майна. У даному листі було зазначено, що надсилаються оригінали майнових сертифікатів, та просило видати нове свідоцтво про право власності на майновий пай ІП «Агро Вільд Україна».

24 листопада 2011 року Княжиківською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області було видане свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат). Зазначений сертифікат був виданий на загальну суму 557 581,00 грн, що складає 97,08%. На зворотній стороні зазначено, виділене майно в натурі «Критий тік» за адресою АДРЕСА_1 .

23 грудня 2016 року ІП «Агро-Вільд Україна» здійснили державну реєстрацію права власності на Критий тік, реєстраційний номер об`єкту 234, номер запису про право власності 18316129.

У січні 2017 року заборгованість підприємтсва за отримані майнові сертифікати була включена до бухгалтерського обліку по рахунку 63 у сумі 557 581,00 грн, як кредиторська заборгованість за сертифікати Спілки співвласників майна с. «Княжики».

Відповідно до п. 3.1.1. Договору комісії Комітент зобов`язаний, не пізніше 180 днів з моменту реєстрації права власності за Комітентом на «Критий тік», що знаходиться на території Княжиківської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, перерахувати на банківський рахунок Комісіонера кошти у сумі (Вм), яка визначається за наступною формулою: вартості зазначеної у акті оцінці майнового паю (майновому сертифікаті) та припадає на майновий сертифікат помноженої на кількість свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП «Княжики» (СТОВ «Княжики»).

Пунктом 3.1.3 Договору комісії передбачено обов`язок Комітента повідомити про реєстрацію права власності у відповідних державних органах.

Комітентом не виконаний даний обов`язок, щодо повідомлення Комісіонера про факт реєстрації права власності, що мало наслідком виникнення обов`язку щодо сплати вартості майнових сертифікатів на протязі 180 днів, тобто до 25 червня 2017 року у сумі 557 581,00 грн і комісійної винагороди передбаченої п.4.1. Договору 10% у сумі 55 758,00 грн.

Станом на 04 лютого 2020 року відповідачем зобов`язання по сплаті вартості комісійної винагороди передбаченої п. 4.1. Договору 10% у сумі 55 758,00 грн не виконано.

Станом на 04 лютого 2020 року ІП «Агро-Вільд Україна» зобов`язання по сплаті вартості 120 свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) КСП «Княжики» (СТОВ «Княжики») у сумі у сумі 557 581,00 грн шляхом перерахування на рахунок ОСОБА_2 не виконало.

04 лютого 2020 року між громадянами України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений Договір відступлення права вимоги. Відповідно до Договору відступлення права вимоги (цесії), всі права та обов`язки за Договором комісії на придбання майнових сертифікатів сільськогосподарського підприємства перейшли до ОСОБА_1 .

Оскільки 04 лютого 2020 року був укладений Договір відступлення права вимоги між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , то всі права та обов`язки за Договором комісії перейшли до ОСОБА_1 .

У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду на просив стягнути з відповідача на його користь витрати на придбання майнових сертифікатів сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП «Княжики» (СТОВ «Княжики») за Договором комісії від 06.09.2011 у сумі 557 581,00 грн.

25.05.2020 ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, зазначивши, що в провадженні суду на розгляді перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ІП «Агро-Вільд Україна» про стягнення витрат комісіонера під час виконання договору комісії. В обґрунтування заяви вказав, що Договором комісії передбачено у разі зміни курсу розрахунок проводиться з урахуванням п. 3.1.2 та п. 5.2. Договору комісії, тобто заборгованість Комітента перед Комісіонером на день складання позову 14.02.2020 складає 1 707 120,17 грн (557 581 грн І курс дол. США 7,98 гр. * курс НБУ до долара США 24,4236 грн). Згідно даних з офіційного сайту Національного банку України, за посиланням Офіційний курс гривні щодо іноземних валют https://bank.gov.ua/markets/ exchangerates?date=21.05.2020 курс долара США до гривні складає 26,5854 грн. З урахуванням наведеного вище за Договором комісії заборгованість комітента перед комісіонером на 21.05.2020 складає 1 857 583,2 (557 581 грн/курс дол. США 7,98 грн*курс НБУ до долара США 206,5854).

У зв`язку з вищевикладеним позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати на придбання майнових сертифікатів сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП «Княжики» (СТОВ «Княжики») за Договором комісії від 06.09.2011 у сумі 1 857 583, 20 грн.

04 серпня 2020 року ІП «Агро-Вільд Україна» звернулось до суду із зустрічною позовною вимогою до ОСОБА_1 про визнання Договору відступлення права вимоги (цесії) недійсним, в якому просило суд визнати недійсним Догові відступлення права вимоги (цесії) укладений 04.02.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнути судові витрати.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 16.09.2020 об`єднано в одне провадження цивільні справи за позовом ОСОБА_1 до ІП «Агро-Вільд Україна» про стягнення комісійної винагороди за договором комісії та за позовом ОСОБА_1 до ІП «Агро-Вільд Україна» про стягнення витрат комісіонера під час виконання договору комісії та присвоїти порядковий номер 693/158/20, провадження № 2/693/170/20. Об`єднано в одне провадження зустрічний позов ІП «Агро-Вільд Україна» до ОСОБА_1 про визнання договору відступлення права вимоги (цесії) недійсним, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , з первісним позовом ОСОБА_1 до ІП «Агро-Вільд України» про стягнення комісійної винагороди за договором комісії та про стягнення витрат комісіонера під час виконання договору комісії.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 31 травня 2023 року зустрічний позов ІП «Агро-Вільд Україна» до ОСОБА_1 про визнання договору відступлення прав вимоги (цесії) недійсним, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою представника позивача за зустрічним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 17 січня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ІП «Агро-Вільд Україна» на користь ОСОБА_1 комісійну винагороду за Договором комісії від 06.09.2011 у сумі 55 758,00 грн.

Стягнуто з ІП «Агро-Вільд Україна» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що згідно п. 4.1 Договору комісії від 06.09.2011 за надання послуг згідно за цим Договором Комісіонер має право на комісійну винагороду в розмірі 10 % від суми визначеної у п. 3.1.2 Договору, які повинні бути перераховані Комітентом на банківський рахунок Комісіонера протягом двох банківських днів з моменту виконання обов`язків визначених п. 3.1.1 та п. 3.1.2

Суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача комісійної винагороди за Договором комісії від 06.09.2011 у сумі 55 758,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення витрат комісіонера під час виконання Договору комісії, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Підчасюк В.Ю., вважаючи рішення суду необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи, просив суд скасувати рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 17 січня 2024 року та ухвалити нове, який задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ІП «Агро-Вільд Україна» в повному обсязі.

Мотивація апеляційної скарги аналогічна вимогам позовної вимоги, крім того, сторона позивача вказує, що ІП «Агро-Вільд Україна» не виконано зобов`язання, яке виникло на підставі Договору комісії на придбання майнових сертифікатів сільськогосподарського підприємства від 06.09.2011 та Договору про відступлення права вимоги від 04.02.2020 зі сплати комісійної винагороди станом на 14.02.2020 в сумі, яка складає 170 712 грн ( 55 758 грн/7,98*24,4236).

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 25 липня 2024 року, представник ІП «Агро-Вільд Україна» - адвокат Дерев`янчук В.А., просить апеляційну скаргу представника позивача залишити без задоволення, а рішення суду без змін, вважаючи рішення суду законним, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом встановлено, що 06 вересня 2011 року між ІП «Агро-Вільд Україна» в особі генерального директора Піскарьової Н.С. та громадянином ОСОБА_2 укладено Договір комісії.

Згідно п. 1.1 Договору комісії від 06.09.2011, Комісіонер зобов`язується укласти від свого імені та за рахунок Комітента правочини з купівлі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) та передати все отримане за цим Договором Комітенту.

Відповідно до п.3.1.1. Договору комісії від 06.09.2011 Комітент зобов`язаний не пізніше 180 днів з моменту реєстрації права власності за Комітентом на Критий тік, що знаходиться на території Княжиківської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, перерахувати на банківський рахунок Комісіонера кошти у сумі (Вм), яка визначається за наступною формулою: вартості зазначеної у акті оцінці майнового паю (майновому сертифікаті) та припадає на майновий сертифікат помноженої на кількість свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП «Княжики» (СТОВ «Княжики»).

Згідно п. 3.1.2 Договору комісії від 06.09.2011 у разі зміни курсу національної валюти України до курсу долара США у період з дати передачі свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП «Княжики» (СТОВ Княжики») на день розрахунків сплати Комісіонерові суми коштів, яка визначається наступним чином (Вм) визначена у п. 3.1.1 Договору поділена на курс визначений Національним банком України гривні до долара США у день передачі майнових сертифікатів та помножена на курс визначений Національним банком України гривні до долара США на день розрахунків.

Відповідно до п. 3.1.3 Договору комісії від 06.09.2011 передбачено обов`язок Комітента повідомити Комісіонера про дату реєстрації права власності у відповідних державних органах.

Згідно п. 4.1 Договору комісії від 06.09.2011 за надання послуг згідно за цим договором Комісіонер має право на комісійну винагороду в розмірі 10 % від суми визначеної у п. 3.1.2 Договору, які повинні бути перераховані Комітентом на банківський рахунок Комісіонера протягом двох банківських днів з моменту виконання обов`язків визначених п. 3.1.1 та п. 3.1.2 (т.1 а.с.5-6)

Відповідно до акту прийому-передачі виконаного за Договором комісії від 10.11.2011 на придбання майнових сертифікатів сільськогосподарського підприємства від 06.09.2011, ІП «Агро-Вільд Україна» в особі генерального директора Піскарьової Н.С., що діє на підставі статуту, та громадянином України ОСОБА_2 складено цей акт про наступне: Комісіонер громадянин України ОСОБА_2 передав свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП «Княжики (СТОВ «Княжики) у кількості 120 (сто двадцять) шт на загальну суму 557 581,00 грн, Комітент ІП «Агро-Вільд Україна» в особі генерального директора ОСОБА_4 прийняла. Сторони підтверджують, що майно яке виділена за цим майновим сертифікатом є «Критий так», що знаходиться на території Княжиківської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області. Вартість майнових складає 97,8 % від вартості «Критий тік», який знаходиться на території Княжиківської сільської ради Монастирищенськолго району Черкаської області. Об`єкт «Критиій тік» складається із навісу загальною площею 4751 м 2 на металевих стовпах, будинку охоронника, огорожі, асфальтного вимощення, воріт (т.1 а.с.7).

Згідно Договору відступлення прав вимоги (цесії) від 04.02.2020 громадянин України ОСОБА_2 та громадянин України ОСОБА_1 , керуючись ст. ст. 512-519 ЦК України, уклали цей Договір про відступлення прав вимоги (цесії) на таких умовах, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент передає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває права вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором за Договором комісії на придбання майнових сертифікатів сільськогосподарського підприємства від 06 вересня 2011 року між Цедентом і ІП «Агро Вільд Україна», , адреса: 19200, Україна, Черкаська область, м. Жашків, вул. Шевченка, 48. За цим Договором Цесіонарій набуває права вимоги від Боржника належного виконання наступних зобов`язань:

-перерахування грошових коштів на банківський рахунок Цесіонарія у сумі (Вм), яка визначена формулою у акті оцінки майнового паю (майнового сертифікату), який припадає на майновий сертифікат помножений на кількість свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП «Княжики» грн. з урахуванням умов договору комісії;

-виплатити комісійну вигоду у розмірі 10 відсотків від суми визначеної в п.3.1.2 договору комісії з урахуванням інших умов договору комісії (т.1 а.с.9).

Відповідно до копії розписки від 06.09.2011, ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 08.02.2006 Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області, ІПН НОМЕР_2 , цим підтверджує, що отримав від засновника ІП «Агро-Вільд Україна» Вільда Бертольда гроші в сумі 615 000, 00 (шістсот п`ятнадцять тисяч) гривень, які він має використати для придбання майнових сертифікатів колективного сільськогосподарського підприємства «Княжики» на виконання Договору комісії на придбання майнових сертифікатів сільськогосподарського підприємства, укладеного 06.09.2011 (т.1 а.с.82).

Згідно копії Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_3 від 24 листопада 2011 року виданого Княжиківською сільською радою, ІП «Агро-Вільд Україана» паспорт А01 серії 091191 від 01.02.2005 виданий Жашківською РДА в Черкаській області який має право на майновий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства УСП «Княжики» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 24 листопада 2011 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 29 вересня 2007 року становить 574 355,00 грн, частка ІП «Агро-Вільд Україна» визначена в розмірі 557 581,00 грн або 97,08 %. Виділено Критий тік в натурі за адресою АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.83-84).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам права.

Щодо позовних вимого про стягнення комісійної винагороди за договором комісії.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частини перша, третя статті 626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 627 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, права та обов`язки сторін у цій справі виникли з договору комісії, які в подальшому були переуступлені згідно договору відступлення права вимоги (цесія).

За змістом ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Договір комісії один з видів посередницьких договорів, тобто надання посередницьких послуг, які передбачають здійснення дій в інтересах іншої особи, створюючи для неї певні юридичні наслідки (виникнення, зміну, припинення прав чи обов`язків). Особливістю договору комісії є вчинення правочинів комісіонером від свого імені але за рахунок комітента та у його інтересах. Натомість особа, з якою комісіонер уклав договір, не стає учасником договору комісії. Між нею та комісіонером існує самостійний договір, який підпорядковується правилам залежно від виду цього договору (постанови Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 910/7149/21 та від 25.04.2023 у справі № 910/6474/20).

Відповідно до ст. 1014 ЦК України комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Зміст вказівок комітента складають умови правочину, який повинен вчинити комісіонер, зокрема, про сторони, ціну товару, порядок оплати тощо. Закон не покладає на комітента обов`язок давати комісіонеру детальні вказівки, водночас комісіонер, хоча і наділений свободою у виборі способів та порядку доручення, але обмежений обов`язком виконати доручення відповідно до звичаїв ділового обороту чи інших вимог, що, як правило, ставляться.

Після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії (частина перша статті 1022 ЦК України).

Прийняття комітентом виконання за договором комісії визначено у ст. 1023 ЦК, за положеннями якої комітент зобовязаний, зокрема, прийняти від комісіонера все належно виконане за договором комісії.

Статтею 1024 ЦК передбачено право комісіонера на відшкодування витрат, зроблених ним у звязку з виконанням договору комісії. Так, комісіонер має право на відшкодування витрат, зроблених ним у звязку з виконанням своїх обовязків за договором комісії, зокрема у випадку, якщо він або субкомісіонер вжив усіх заходів щодо вчинення правочину, але не міг його вчинити за обставин, які від нього не залежали.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому положення статті 525 ЦК Укрїни встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Зважаючи на встановлену ст. 204 ЦК України і не спростовану при вирішенні цієї справи в порядку ст. 215 ЦК України презумпцію правомірності укладеного між сторонами договору комісії, цей договір, є належною у розумінні статтей 11, 509 ЦК України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором прав і обов`язків сторін.

Пунктом 1.1 Договору комісії від 06.09.2011, передбачено, що Комісіонер зобов`язується укласти від свого імені та за рахунок Комітента правочини з купівлі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) та передати все отримане за цим Договором Комітенту.

Відповідно до п. 3.1.1. Договору комісії від 06.09.2011 Комітент зобов`язаний не пізніше 180 днів з моменту реєстрації права власності за Комітентом на Критий тік, що знаходиться на території Княжиківської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, перерахувати на банківський рахунок Комісіонера кошти у сумі (Вм), яка визначається за наступною формулою: вартості зазначеної у акті оцінці майнового паю (майновому сертифікаті) та припадає на майновий сертифікат помноженої на кількість свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП «Княжики» (СТОВ «Княжики»).

Згідно п. 3.1.2 Договору комісії від 06.09.2011 у разі зміни курсу національної валюти України до курсу долара США у період з дати передачі свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП «Княжики» (СТОВ Княжики») на день розрахунків сплати Комісіонерові суми коштів, яка визначається наступним чином (Вм) визначена у п.3.1.1 договору поділена на курс визначений Національним банком України гривні до долара США у день передачі майнових сертифікатів та помножена на курс визначений Національним банком України гривні до долара США на день розрахунків.

Відповідно до п. 3.1.3 Договору комісії від 06.09.2011 закріплено обов`язок повідомити Комісіонера про дату реєстрації права власності у відповідних державних органах.

Згідно п. 4.1 Договору комісії від 06.09.2011 за надання послуг згідно за цим Договором комісіонер має право на комісійну винагороду в розмірі 10 % від суми визначеної у п. 3.1.2 договору, які повинні бути перераховані Комітентом на банківський рахунок комісіонера протягом двох банківських днів з моменту виконання обов`язків визначених п. 3.1.1 та п.3.1.2.

На підтвердження виконання умов договору комісії від 06.09.2011, позивачем було долучено до матеріалів справи Акт прийому-передачі виконаного за Договором комісії на придбання майнових сертифікатів сільськогосподарського підприємства, підписаний комітентом та комісіонером 10.11.2011. З Акту вбачається, що комітент не має претензій щодо виконання Договору комісії, а також сторонами було погоджено курс гривні за даними НБУ на день складання цього акта до долара США , який становив 7,98 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач ІП «Агро-Вільд Україна» посилалось на те, що згідно Договору комісії, ним було сплачено винагороду комісіонера, що підтверджується наявною в матеріалах справи, розпискою від 06.09.2011.

Проаналізувавши зміст розписки, колегія суддів вважає, що дана розписка не свідчить про виконання відповідачем умов Договору комісії в частині сплати комісійної винагороди, а згідно даної розписки ОСОБА_2 отримав від ІП «Агро-Вільд Україна» гроші в розмірі 615 000,00 грн, які мав використати для придбання майнових сертифікатів КСП «Княжики» на виконання умов Договору комісії.

Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження повідомлення комісіонера про дату реєстрації права власності.

Вирішуючи спір, в межах заявлених вимог, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача комісійної винагороди за договором комісії від 06.09.2011 у сумі 55 758,00 грн.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що ІП «Агро-Вільд Україна» не виконало зобовязання зі сплати комісійної винагороди станом на 14.02.2020 (час подачі позову) у сумі яка складає 170 712 грн не заслуговує на увагу, оскільки звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути комісійну винагороду за договором комісії від 06.09.2011 саме у сумі 55 758,00 грн, зазначивши її в якості ціни позову (т.1 а.с.1-4). Вимоги за позовом про стягнення комісійної винагороди за договором комісії позивачем в суді першої інстанції не збільшувались, тому суд першої інстанції розглянув даний позов в межах заявлених позовних вимог.

Питання застосування строку позовної давності, яке було заявлено відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції шляхом викладення у відзиві на позовну заяву, апеляційним судом не аналізується, оскільки відповідачем рішення суду не оскаржувалось, а у відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

У ч. ч. 2 та 4 ст. 83 ЦПК України зазначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність підстав для задоволення позову, про що позивач повинен надати докази, а відповідач має зустрічний обов`язок довести ті обставини, які становлять основу його заперечень і спростовують відповідні вимоги.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 559/2218/17.

Так, звертаючись до суду першої інстанції з позов про стягнення витрат комісіонера під час виконання договору комісії, позивач посилався на те, що між ІП «Агро Вільд Україна» та громадянином України ОСОБА_2 06 вересня 2011 року був укладений Договір комісії на придбання майнових сертифікатів сільськогосподарського підприємства. Позивач вказує, що ОСОБА_2 умови Договору комісії виконав у повному обсязі, проте відповідачем не виконаний обов`язок щодо повідомлення Комісіонера про факт реєстрації права власності, та мало наслідком виникнення обов`язку щодо сплати вартості майнових сертифікатів на протязі 180 днів, тобто до 25 червня 2017 року у сумі 557 581 грн.

Збільшивши позовні вимоги в приведеній частині,позивач просив стягнути за Договором комісії заборгованість Комітента перед Комісіонером станом на 21.05.2020 в розмірі 1 857 583,20 грн.

При цьому позивач напідтвердження заявлених вимог, враховуючи заперечення представника відповідача та надані ним докази, не надав належних і допустимих доказів щодо надання власних коштів ОСОБА_2 на придбання для відповідача свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП «Княжики» (СТОВ «Княжики») в зазначеному розмірі.

Перевіривши наведені судом першої інстанції мотиви та враховуючи відсутність обґрунтування апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів вважає, що в цій частині суд першої інстанції дійшов вірного висновку.

Колегія суддів вважає, що на позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень Цивільного кодексу України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 76-80 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в підтвердження позовних вимог в частині стягнення витрат комісіонера під час виконання договору комісії, позивачем не було надано суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу, тому суд першої інстанції при вирішенні спору по суті прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі та правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Підчасюка Вадима Юрійовичазалишити без задоволення.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 17 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О.В. Карпенко

О.М. Новіков