Справа № 740/4011/22
Провадження № 2/740/42/24
УХВАЛА

іменем України

15 листопада 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Дьоміною Н.А.,

при розгляді за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справи за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» про визнання відсутності права вимоги кредитора,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 через представника адвоката Аніщенка О.Г. звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати відсутнім у ТОВ «НіжинТеплоМережі» до неї права вимоги за надання послуг по теплопостачанню та гарячому водопостачанню у квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2022 головуючим суддею визначено суддю Пантелієнко В.Г.

Розпорядженням керівника апарату Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.07.2023 № 40/243/23 відповідно до п. 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв`язку з припиненням повноважень судді Пантелієнко В.Г. призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2023, головуючим суддею у справі визначено суддю Карпуся І.М.

Ухвалою судді 28.07.2023 прийнято до свого провадження та постановлено повторно розпочати розгляд по суті справи, призначено судове засідання, яке неодноразово відкладалося.

Учасники справи в судове засідання 15.11.2024 не з`явилися, представники сторін подали заяви про проведення судового засідання без їх участі. Представник позивачки - адвокат Аніщенко О.Г. зазначив про підтримання позовних вимог і просив їх задовольнити. Представник відповідача - адвокат Вертелецька Л.А. зазначила про невизнання позовних вимог, в їх задоволенні просила відмовити.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

З наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень для вільного доступу даних вбачається, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19 лютого 2013 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «НіжинТеплоМережі». Постановою Господарського суду Чернігівської області від 12 липня 2021 року у справі № 927/184/13-г визнано банкрутом ТОВ «НіжинТеплоМережі» і відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04 листопада 2021 року постанову Господарського суду Чернігівської області від 12 липня 2021 року скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12 січня 2023 року продовжено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна боржника.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України (пункт 8 частини першої статті 20 ГПК України).

З огляду на наведені норми процесуальних законів правильне визначення юрисдикції суду у цій справі залежить від змісту правовідносин та її учасників.

21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII. Із дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства із дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі №916/585/18 (916/1051/20) (провадження № 12-14гс21) зазначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 289/2217/17, від 12 червня 2019 року у справі № 289/233/18, від 19 червня 2019 року у справах № 289/718/18 та № 289/2210/17).

Враховуючи, що позивачкою пред`явлено позов до ТОВ «НіжинТеплоМережі», щодо якого ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19 лютого 2013 року порушено провадження у справі про банкрутство, даний спір підлягає розгляду судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, тобто Господарським судом Чернігівської області, за правилами господарського судочинства, оскільки положеннями ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства імперативно визначено, що спори з позовними вимогами до боржника вирішує господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255, п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Як передбачено ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір повертається у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), отже позивачці слід повернути сплачений судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст.255, 260-261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» про визнання відсутності права вимоги кредитора, закрити.

Роз`яснити, що вимоги позивачки підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 сплачений згідно платіжного доручення № 1729 від 21.10.2022 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.М. Карпусь