Справа № 386/897/24
Провадження № 2/386/391/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гут Ю. О.

з участю: секретаря судового засідання Корніцької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , 25.08.2023 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти у зв`язку з навчанням у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову до закінчення навчання чи до досягнення позивачем 23-тирічного віку.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком позивача. Шлюб між батьками позивача розірвано в 2008 році, з цього часу позивач проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. В 2023 році позивач вступив на навчання Уманського національного університету садівництва, денної форми навчання за державним замовленням, термін закінчення навчання 30.06.2027. ОСОБА_4 не має самостійного доходу, всі його витрати оплачує мати. Батько проживає окремо, працездатний, проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 , ніколи не цікавився його життям, не приймає участі у вихованні, уникає спілкування та відмовляється надавати будь-яку допомогу. Добровільно допомогу на його утримання надавати не бажає.

Ухвалою суду від 31.07.2024 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті; витребувано у Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області інформацію щодо нарахованих та/або отриманих доходів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

На виконання ухвали суду ДПС надала суду відповідь про неможливість надати суду довідку, оскільки судом не вказано період за який необхідно надати інформацію про доходи, після уточнення періоду ухвала суду буде виконана.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача одала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, надав суду копії пенсійного посвідчення, посвідчення УБД та довідку пенсійного фонду, відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників про джерела /суми нарахованого доходу станом на 04.10.2024, довідку про доходи №2197 9100 9511 1122 за липень-вересень 2024, копію витягу з реєстру територіальних громад, та довідку №02-30/235 про відсутність земельного та майнового паю. .

Згідно частин 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 батьки позивача шлюб розірвали 02.06.2008.

Відповідно довідки Уманського національного Університету садівництва від 10.06.2024, ОСОБА_1 навчається в університеті за спеціальністю 181 Харчові технології на факультеті "інженерно-технологічному " на денній формі навчання за державним замовленням, термін навчання становить з 01.09.2023 по 30.06.2027.

Згідно довідки №523 від 04.07.2023 ОСОБА_3 перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 має пільги , встановлені законодавством України для ветеранів війни, учасників бойових дій п. 19 ст. 6 , що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_5 , видане 05.05.2023.

Відповідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 та довідки ГУ ПФУ в Кіровоградській області №1100-0213-8/56740 від 29.08.2024, відповідач ОСОБА_1 є пенсіонером по інвалідності з 08.07.2024 .

Згідно довідки №02-30/235 від 03.10.2024, з якої слідує, що відповідач ОСОБА_1 має земельну ділянку для ведення селянського господарства 0,34 га земельного та майнового паю не має.

Як вбачається з відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 04.10.2024 за період з 1 кварталу 2024 по 2 квартал 2024 складала всього у розмірі 374038, 73 грн.

Відповідно до довідки про доходи №11 1122 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області і отримує пенсію по інвалідності, за період з липня 2024 по вересень 2024 всього отримав 14754,45 грн.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину СК України не встановлює.

Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, статтею 81 ЦПК України встановлено правила обов`язку доказування і подання доказів в цивільній справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі, а обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

А тому з відповідача, враховуючи задоволення позовних вимог, мають бути стягнуті 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.. судового збору на користь держави.

На підставі поданих по справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 25 липня 2024 року і до закінчення навчання, тобто по 30.06.2027.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на рахунок отримувача ГУКу м.Києві /м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП),номер рахункуUA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 призначення платежу: справа №386/897/24 за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_6 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гут Ю. О.