Провадження № 2-др/537/16/24
Справа № 537/310/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.11.2024 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючої судді Мурашової Н.В.,
за участі секретаря Дьяченко В.Ю.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідачів адвоката Стрижака С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, ОСОБА_5 , про визнання права власності,
Позивач ОСОБА_2 , відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 не з`явилися в судове засідання, хоча були повідомлені належним про місце і час розгляду справи.
Заслухавши представників сторін, перевіривши обґрунтованість вимог заяви про ухвалення додаткового рішення та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч.1, ч.2 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків установлених законом.
За змістом ч.1 п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
На виконання вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві ОСОБА_2 , поданій його представником адвокатом Браташем Ю.П., зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання наведених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, зазначені витрати на професійну правничу допомогу, які сторона понесла або має понести, обов`язково мають бути документально підтверджені та доведені.
Судом установлено, що представником позивача адвокатом Браташем Ю.П. у встановленому законом порядку та строк було надані документи на підтвердження судових витрат на правничу допомогу, які позивач ОСОБА_2 зобов`язаний понести у зв`язку з розглядом цієї справи.
4.2. Оплата професійної правничої допомоги підповідно до п.п.4.1 даного Договору здійснюється Клієнтом протягом 10 днів з моменту ухвалення судом першої інстанції рішення, прийнятого за результатами судового розгляду позовної зави Клієнта… .»
Додаткова угода починає діяти з дня її ідписання сторонами та діє до повного виконання Договору про надання професійної правничої допомоги №24/01-22 від 24.01.2022 року. (т.2 а.с.67).
Адвокат Браташ Ю.П. представляв інтереси ОСОБА_2 у цій справи на підставі ордеру про надання правничої допомоги, виданого 28.01.2022 року Адвокатським об`єднанням «БІендЕМ Партнерз» на виконання Договору про надання професійної правничої допомоги №24/01-22 від 24.01.2022 року. (т.1 а.с. 19).
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 11.09.2024 року у справі № 537/310/22 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, ОСОБА_5 , про визнання права власності. Ухвалено: 1) визнати за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_2 ) стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на судовий збір в розмірі 744,30 грн., 3) стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на судовий збір в розмірі 744,30 грн.

До закінчення судових дебатів представники заявили, що відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення подадуть докази на підтвердження судових витрат сторін на правничу допомогу для вирішення питання про їх розподіл.

11.09.2024 року Адвокатським об`єднанням складено звіт до договору про надання професійної правничої допомоги №24/01-22 від 24.01.2022 року, згідно з яким на підставі п.п.4.1. п.4 Договору вартість послуг становит 10000 грн., зокрема 1) за ознайомлення з документами клієнта, аналіз актуальної судової практики, збирання доказів, підготовка та складання позовної заяви та подання її до суду за дорученням клієнта, направлення позову іншим учасниками на виконання вимог ЦПК, 2) підготовка, складання та подання за дорученням клієнта заяви про забезпечення позову, 3) підготовка інших заяв та вчинення процесуальних дій. За п.п.4.1 п.4 Договору за прийняття участі в судовому засіданні для представництва інтересів клієнта у справі у 4 судових засіданнях (04.03.2024 року, 05.04.2024 року, 30.05.2024 року, 11.09.2024 року) х вартість одного засідання 3000 грн. = 12000 грн. В цілому вартість наданих правничих послуг дорівнює 22000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Браташ Ю.П. в інтересах позивача ОСОБА_2 приймав участь в засіданнях: 1) підготовче 29.01.2024 року з 11:15 год. до 11:20 год. інші учасники не з`явилися (а.с.190), 2) підготовче 04.03.2024 року з 11:09 год. по 11:30 год. відкладено, бо не всі учасники отримали повідомлення про засідання, 3) підготовче 05.04.2024 року з 09:22 год по 09:29 год. провели підготовче засідання, закрили підготовче провадження та призначили справу до судового розгляду, 4) судове 30.05.2024 року з 10:12 год. по 11:29 год. провели судове засідання та слухали справу по суті, 5) 11.09.2024 року з 10:31 год до 11:31 год. провели судове засідання та слухали справу по суті, ухвалили судове рішення.

У ст. 141 ЦПК установлений порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч.1 ст.141 ЦПК). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (ч.2 ст.141 ЦПК).

За ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При ухваленні рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 11.09.2024 року, було установлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності: 1) ОСОБА_8 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим 30.05.2018 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А., зареєстроване в реєстрі за №1425, 2) ОСОБА_5 частини, з яких частина на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.10.2014 року у справі №537/4224/14-ц, частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим 09.02.2018 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А., зареєстроване в реєстрі за №360.

Незважаючи на наведене, за договором дарування від 20.03.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Ганночка О.В., ОСОБА_5 подарувала, тобто передала у власність безоплатно, у рівних частках обдарованим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частках в цілому квартиру АДРЕСА_1 , тобто не лише належні дарувальнику ОСОБА_5 частини квартири, а також і належну ОСОБА_2 частини квартири. При цьому дарувальник ОСОБА_5 , зазначила, що частина квартири ОСОБА_2 належить їй на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.10.2018 року у справі №524/2579/18, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 12.03.2019 року, про припинення права власності ОСОБА_2 на вказану частину спірної квартири та визнання за ОСОБА_5 права власності на цю ж частини квартири.

Проте суд вирішив, що така поведінка дарувальника ОСОБА_5 є недобросовісною, оскільки їй було достовірно відомо, що на момент посвідчення договору дарування 20.03.2021 року ухвалою Верховного Суду від 07.06.2019 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_2 у справі №524/2579/18 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.10.2018 року, на додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.12.2018 року, на постанову Полтавського апеляційного суду від 12.03.2019 року, а також за клопотанням ОСОБА_2 зупинено виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.10.2018 року, залишеного без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 12.03.2019 року, та додаткового рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 17.12.2018 року. (а.с.41).

Отже на момент укладення договору дарування 20.03.2021 року ОСОБА_5 не мала права власності на майно ОСОБА_2 , а саме на спірну частини квартири АДРЕСА_1 , оскільки у справі №524/2579/18 Верховним судом за касаційною скаргою ОСОБА_2 було зупинено виконання рішення суду першої інстанції, залишеного без змін постановою суду апеляційної інстанції, до розгляду касаційної скарги. І до речі в подальшому ці рішення суду першої інстанції, залишеного без змін постановою суду апеляційної інстанції, були скасовані Верховним Судом.

Про зупинення виконання Верховним Судом цих рішень суду першої та апеляційної інстанції у справі №524/2579/18 було достовірно відомо ОСОБА_5 , оскільки з цих підстав ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.09.2019 року зупинялося провадження у справі №537/2198/19 за її позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Договір дарування є односторонньо зобов?язувальним, оскільки з його укладанням у сторін, як правило, не виникають взаємні або односторонні обов?язки. Щодо прав, то їх набуває лише обдарований у вигляді повноважень власника стосовно прийнятого майна. Належність дарування до односторонніх договорів не позбавляє його ознак двостороннього правочину, для укладання якого необхідне волевиявлення двох сторін (дарувальника і обдаровуваного). Це означає, що дарування вважається здійсненим (тобто договір укладений) за наявності волевиявлення обдарованої особи, висловленого у будь-якій формі. Як правило, воно виявляється у відповідній поведінці, зумовленій певними подіями або обставинами. Безпосередня згода особи, якій дарується майно, вимагається за тими угодами, які потребують спеціального оформлення. Якщо дарунок не прийнято, договір дарування вважається не укладеним. З укладанням договору дарування фактично припиняється юридичний зв?язок між сторонами.

Таким чином, дарування є договором, тобто двостороннім правочином, що заснований на взаємному узгодженні. Воно передбачає згоду обдарованого прийняти пропоноване йому майнове право.

Більш того незважаючи на те, що в ході розгляду позову ОСОБА_2 у цій справі відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 безумовно дізналися про нікчемність договору дарування їм матір`ю ОСОБА_5 майна, належного ОСОБА_2 , проте не визнали позовних вимог, безпідставно заперечували очевидні обставини, які мають значення для справи, що вказує на їх недобросовісну поведінку, яка привела к затягуванню розгляду справи, тривалому продовженню порушення прав позивача на належне йому майно.

За таких обставин, суд вважає безпідставними доводи представника відповідачів про те, що його довірителі не порушували прав позивача й не мають нести його судові витрати на професійну правничу допомогу у цій справі.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах №923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Суд враховує, що в установленому порядку та строки позивачем, через свого представника, було подано Договір про надання професійної правничої допомоги №24/01-22 від 24.01.2022 року та Додаткову угоду до нього від 30.01.2022 року, ордер на надання правничої допомоги від 28.01.2022 року, звіт про надані послуги з професійної правничої допомоги від 11.09.2024 року, за якими у позивача ОСОБА_2 безумовно виникло зобов`язання оплатити професійну правничу допомогу, надану у цій справі АО «БіЕндЕм Партнерз», зокрема адвокатом Браташем Ю.П.

А відповідні заперечення представника відповідачів адвоката Стрижака С.В. не відповідають вимогам ч.8 ст.141 ЦПК України, усталеній правовій позиції Верховного суду.

Отже, при зверненні за відшкодуванням варто пам`ятати, що при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)

Дана справа має важливе значення для позивача ОСОБА_2 .

Так, спір між ОСОБА_2 та попереднім співвласником квартири ОСОБА_5 про право власності на зазначену квартиру, а потім і з новими власниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розглядається в судах в численних справах з 2014 року. Для ОСОБА_2 це нерухоме майно є єдиним, що належать йому на праві власності, є його спадщиною після померлого батька. Й саме недобросовісна поведінка відповідачів та третьої особи привела к виникненню спору, який розглядався у цій справі.

За умовами Договору про надання професійної правничої допомоги вартість послуг відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

А тому доводи представника відповідачів про їх неспівмірність ціні позову є безпідставними. Тим більш ціна позову визначалася при його поданні до суду 31.01.2022 року на підставі висновку суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_9 станом 05.07.2021 року, а тому безумовно на момент розгляду справи у суді 11.09.2024 року втратила свою актуальність.

Твердження представника відповідача адвоката Стрижака С.В. про те, що представник позивача адвокат Браташ Ю.П. не мав повноважень подати заяву позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення не відповідають положенням ст.62, ст.64, ст.175, ст.183 ЦПК України, умовам Договору про надання професійної правничої допомоги №24/01-22 від 24.01.2022 року з Додатковою угодою від 30.01.2022 року, ордеру про надання професійної правничої допомоги від 28.01.2022 року.

Разом з тим, умовами Договору про надання професійної правничої допомоги №24/01-22 від 24.01.2022 року з Додатковою угодою від 30.01.2022 року, вартість послуг з професійної правничої допомоги, визначених умовами даного Договору становить тверда грошова сума у розмірі 10000 грн. без ПДВ, крім представництва інтересів Клієнта в суді, яке розраховується окремо з розрахунку вартості участі адвоката в одному судовому засіданні та становить тверду грошову суму 3000 грн. за участь у кожному судовому засіданні без ПДВ, що є гонораром Адвокатського об`єднання.

У змісті ст.197, ст.211 ЦПК України розділено підготовче та судове засідання.

Проте з матеріалів справи вбачається, що в ході розгляду справи було проведено лише два судові засідання 30.05.2024 року та 11.09.2024 року, а інші проведені засідання були підготовчими, оплата яких окремо не передбачена умовами Договору про надання професійної правничої допомоги №24/01-22 від 24.01.2022 року з Додатковою угодою від 30.01.2022 року.

Тому суд вважає, що умовами Договору про надання професійної правничої допомоги №24/01-22 від 24.01.2022 року з Додатковою угодою від 30.01.2022 року, у позивача ОСОБА_2 виникло зобов`язання оплатити надану у цій справі професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн., що становить: 1) 10000 грн. тверда грошова сума за ознайомлення з документами, збирання доказів, підготовку та подання до суду позову із заявою про забезпечення позову, підготовка інших процесуальних заяв, участь у підготовчих засіданнях, 2) 6000 грн. за представництво адвокатом інтересів Клієнта в суді у двох судових засіданнях, яке розраховується окремо з розрахунку вартості участі адвоката в одному судовому засіданні за 3000 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

При ухвалені рішення судом першої інстанції не було вирішено питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених позивачем ОСОБА_7 , що є підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

За таких обставин, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву позивача ОСОБА_2 , подану його представником адвокатом Браташем Ю.П., про ухвалення додатково судового рішення та стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу, яку останній має понести, з кожної у розмірі по 8000 грн.

Керуючись ст. ст. 270 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву позивача ОСОБА_2 , подану його представником адвокатом Браташем Ю.П., про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Ухвалити у даній справі додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Інформація про сторони:

позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 .

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст додаткового рішення складений 14.11.2024 року.

Суддя Мурашова Н.В.