Провадження № 6/359/272/2024
УХВАЛА

Іменем України

08 листопада 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.

при секретарі Коваль А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», боржник : ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа,-

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2024 року представник АТ КБ «ПриватБанк» Чекмарев К.А. звернувся до суду з вказаною заявою, якою просить дублікат виконавчого документу по справі № 359/10693/19 виданий Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2019 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. 27 липня 2021 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області направлено два оригінали виконавчих листів та завірена копія заочного рішення суду від 15 травня 2019 року представнику за дорученням АТ КБ «ПриватБанк» І.О. Дєговцеву. Однак, вищезазначені виконавчі листи не були отримані АТ КБ «ПриватБанк». При поштовій пересилці оригіналу виконавчого листа було втрачено. Згідно довідки про втрату виконавчого документу від 28 жовтня 2024 року інформація щодо направлення виконавчого документу на адресу стягувача засобами поштового зв`язку відсутня. Особисто в приміщенні суду представнику стягувача виконавчий документ не видавався. Борг на сьогоднішній день відповідач не погасив, рішення суду не виконано. Зважаючи на вказане, заявник вважає виконавчий лист втраченим, а тому представник АТ КБ «ПриватБанк» змушений звернутися до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Дослідивши подану заяву та письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням від 15 травня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 25457 гривень 99 копійок (а.с. 51-55).

Відповідно ч. 1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

27 липня 2021 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчі листи на примусове виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2019 року (справа № 359/10693/19) про стягнення боргу з ОСОБА_1 - О. на користь АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 28 жовтня 2024 року встановлено, що виконавчий документ на адресу стягувача не надходив та до Бориспільського міськрайонного суду Київської області не повертався, тобто втрачений при пересилці.

Відповідно положення п. 17.4 ч.1 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11 (провадження №61-34св21) сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року за №3-рп/2010 у справі №1-7/2010 необґрунтована відмова у видачі дублікату виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно положень ч. 2 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З супровідного листа від 27 липня 2021 року (а.с. 61) вбачається, що оригінал виконавчого листа №359/10693/18, що виданий Бориспільським міськрайонним судом Київської області, був направлений засобами поштового зв`язку на адресу представника стягувача, а саме : 03062, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 65, каб. 104.

Таким чином, АТ КБ «Приватбанк» зазначені належні докази на підтвердження обставин втрати оригіналу виконавчого документа та неможливості встановити його місцезнаходження.

Зважаючи на це, суд вважає, за допустиме видати дублікат виконавчого документа.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ч.4-6 ст.259, ст.260, ЦПК України, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», боржник : ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення Бориспільського міськрайоного суду Київської області від 15 травня 2019 року (справа №359/10693/19) про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у розмірі 25 457 (двадцять п`ять тисяч чотириста п`ятдесят сім) гривень 99 (дев`яносто дев`ять) копійок, а також сплачений судовий збір в сумі 984 (дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 08 (вісім) копійок.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України. Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Яковлєва Л.В.