КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 939/256/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Халепчук Д. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Державного спеціалізованого підприємства «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» про надання штатного розпису, введеного на підприємстві з 01 січня 2024 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Бородянського районного суду Київської області від 16 квітня 2024 року в складі судді Герасименко М. М.,

встановив:

05.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного спеціалізованого підприємства «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» (далі - ДСП «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами») про зобов`язання відповідача надати йому завірені копії штатного розпису підприємства до 31 грудня 2023 року та після 01 січня 2024 року.

Посилався на ті підстави, що на підставі рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 жовтня 2022 року його було поновлено на посаді провідного інженера з комплектації устаткування та матеріалів ДСП «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами».

В подальшому він був змушений погодитись на скорочення його посади.

При цьому протягом року після розірвання трудового договору він мав право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, якщо власник або уповноваженим ним орган проводить прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації.

Зазначав, що йому було відомо, що з 01.01.2024 відповідач вводив новий штатний розпис, де були введені нові інженерно-технічні посади. Відповідач про це його не інформував. На його звернення з проханням надати повний перелік вакантних посад та заново введених посад на перше січня 2024 року відповідач відповів відмовою, що й слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

05.03.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що орієнтовна вартість судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, становить 5 000 грн, про що додатково будуть подані підтверджуючі документи ( п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України).

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 25 березня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

28.03.2024 ДСП «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» звернулося до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 понесених ним судових витрат в розмірі 6 394,32 грн, з яких :

- витрати представника відповідача на одну добу перебування у відрядженні в розмірі 300 грн та 1 565,76 грн за втрачений заробіток у зв`язку з явкою до суду ОСОБА_2 ;

- витрати представника відповідача на одну добу перебування у відрядженні в розмірі 300 грн та 1 565,76 грн за втрачений заробіток у зв`язку з явкою до суду ОСОБА_3 ;

- витрати, пов`язані із прибуттям до суду в розмірі 3 071,12 грн.

Додатковим рішенням Бородянського районного суду Київської області від 16 квітня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДСП «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» витрати понесені відповідачем, пов`язані з розглядом справи в розмірі 3 071, 12 грн, що складаються з вартості поїздки за маршрутом Київ-Бордянка-Київ.

28.05.2024 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Бородянського районного суду Київської області від 16 квітня 2024 року.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що заява відповідача про стягнення судових витрат була подана 28.03.2024, тобто після закінчення судових дебатів та завершення судової справи.

Посилання в оскаржуваному додатковому рішенні на те, що попередній розмір судових витрат було вказано представником відповідача у відзиві на позов, не відповідає вимогам ч.1 ст.134 ЦПК України та ч. 1 ст. 246 ЦПК України. Окремо поданої заяви з розрахунком судових витрат відповідачем надано не було.

Відповідачем також не було надано належні докази на підтвердження розміру понесених судових витрат.

Крім цього, розгляд заяви про стягнення судових витрат проведено без його належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

12.07.2024 представник ДСП «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» - ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, додаткове рішення Бородянського районного суду Київської області від 16 квітня 2024 року залишити без змін.

Посилається на те, що при наданні відзиву відповідач визначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи в розмірі 5 000 грн.

Сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень і на користь якої ухвалене судове рішення, має право на компенсацію здійснених нею та підтверджених документально витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, які не можуть перевищувати встановлені законодавством, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98 та Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1988 року № 59.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат стороні, пов`язаних із прибуттям до суду, необхідно виходити з конкретних обставин справи, зважаючи на вид транспорту, яким скористалась особа, а також документи, подані нею на підтвердження здійснення цих витрат. Якщо на підтвердження здійснених стороною витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, подано документи щодо проїзду транспортом загального користування, то такі витрати повинні бути відшкодовані у розмірі вартості квитка, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством. Такі витрати також можуть бути відшкодовані у розмірі витрат на пально-мастильні матеріали, з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу, якщо вони підтверджені документально.

На підтвердження витрат, пов`язаних з прибуттям до суду відповідачем надано такі документи: копія наказу ДСП «ЦППРВ» від 15.09.2023 №435, копія планових тарифів для розрахунку ціни роботи рухомого складу ДСП «ЦППРВ», затверджено наказом від 21.02.2024 №129, копія службової записки від 26.03.2024 №2-04.0/46, що містить розрахунок вартості поїздки за маршрутом Київ-Бородянка-Київ 25.03.2024, копія подорожнього листа від 25.03.2024, копія наказу №33-к від 21.03.2024 про відрядження, копії посвідчень про відрядження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з відмітками про вибуття та прибуття до пунктів призначень, копії відомостей про розподіл виплат відповідача щодо представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Для участі в судових засіданнях, що відбуваються поза межами м. Києва, працівникам юридичної служби оформлюється відрядження та забезпечується службовий транспорт, щоб мінімізувати ризики загрози життю, здоров`ю та безпеці працівників, як того вимагає чинне трудове законодавство.

Твердження позивача про кількість представників, присутніх на судовому засіданні, не знаходить свого нормативного обґрунтування, оскільки ні норми чинного процесуального цивільного законодавства, ні судова практика не містять обмежень щодо кількості представників юридичної особи.

Зазначив, що орієнтовна вартість судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з переглядом у суді апеляційної інстанції становить 5 000, 00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представники ДСП «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 просили залишити додаткове рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, ДСП «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» просило відшкодувати понесені ним витрати, повязані з розглядом справи судом першої інстанції, а саме: витрати представника відповідача на одну добу перебування у відрядженні в розмірі 300 грн та 1 565,76 грн за втрачений заробіток у зв`язку з явкою до суду ОСОБА_2 ; витрати представника відповідача на одну добу перебування у відрядженні в розмірі 300 грн та 1 565,76 грн за втрачений заробіток у зв`язку з явкою до суду ОСОБА_3 ; витрати, пов`язані із прибуттям до суду в розмірі 3 071,12 грн.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частиною першою статті 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На підтвердження понесення витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, відповідачем надано копії:

наказу ДСП «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» № 33-к від 21 березня 2024 року про відрядження, яким наказано відрядити у відрядження до с-ща Бородянка Київської області строком на 1 календарний день 25 березня 2024 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та надати ОСОБА_6 , водію автотранспортних засобів 2 класу гаражу транспортного цеху для подальшого керування у відрядженні юридичної служби автомобіль Skoda Spaceback, НОМЕР_1 , на 25 березня 2024 року відповідно до маршруту АДРЕСА_1 ;

планових тарифів для розрахунку ціни роботи рухомого складу ;

наказу ДСП «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» № 435 від 15 вересня 2023 року про закріплення транспортних засобів;

посвідчень про відрядження ОСОБА_2 . ОСОБА_3 ;

подорожнього листа серії 01 СЛА № 002836 від 25 березня 2024 року;

талону замовника до подорожнього листа № 002836 від 25 березня 2024 року;

службової записки № 2-04.0/46 від 26.03.2024, в якій наведено розрахунок вартості поїздки 25.03.2024 згідно діючих тарифів на підприємстві, на автомобілі Skoda Spaceback, НОМЕР_1 , за маршрутом Київ-Бородянка-Київ в розмірі 3 071,12 грн.

Ухвалюючи додаткове рішення по стягнення з позивача на користь відповідача 3071 грн 12 коп., суд першої інстанції виходив з того, що надані стороною відповідача документи підтверджують понесення ним витрат, пов`язаних із прибуттям до суду його представників у розмірі 3071,12 грн.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, апеляційний суд зауважує, що:

у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

У справі, що переглядається:

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що орієнтовна вартість судових витрат, яку відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, становить 5 000 грн.

Разом із тим до ухвалення судового рішення представниками ДСП «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» доказів на підтвердження розміру витрат, які сторона понесла у зв`язку з переїздом до іншого населеного пункту його представників надано не було.

Як пояснили представники відповідача в судовому засідання, ненадання доказів, що підтверджували розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, було пов`язано з тим, що вони не знали, чи доїдуть вони до місця розгляду справи 25 березня 2024 року, а також скільки буде всього судових засідань.

Наведене обґрунтування не свідчить про поважність причин не подання відповідних доказів суду першої інстанції до закінчення судових дебатів у справі.

Крім цього, матеріали справи не містять відомостей про те, що сторона відповідача заявляла до судових дебатів про те, що має намір понести витрати на пальне у зв`язку з явкою до суду його представників, з наведенням відповідного розрахунку.

За таких підстав суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про відшкодування витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту представників відповідача, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Крім цього, матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Надіслання копії ухвали суду на електронну пошту позивача таким доказом не є.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування додаткового рішення Бородянського районного суду Київської області від 16 квітня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДСП «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» витрат, пов`язаних з розглядом справи, в розмірі 3 071 грн 12 коп. та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

В іншій частині додаткове рішення суду першої інстанції не є предметом апеляційного розгляду, оскільки сторонами не оскаржується.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Бородянського районного суду Київської області від 16 квітня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного спеціалізованого підприємства «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» витрат, пов`язаних з розглядом справи, в розмірі 3 071 грн 12 коп. скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви Державного спеціалізованого підприємства «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» про стягнення судових витрат відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.11.2014.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук