Номер провадження 2-о/754/588/24
У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2024 року у суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства.

Відповідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Вивчивши матеріали поданої заяви, вважаю, що вони не відповідають вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (стаття 130 СК України).

Разом з тим, подана заява не містить посилання на вказаний доказ та до заяви заявницею не долучено витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини.

Крім того, як вбачається із матеріалів поданої заяви, заявницею не було залучено до участі у справі Деснянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а також не визначено їх відповідне процесуальне становище.

Вище наведені недоліки заяви унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вказане, заявниці необхідно усунути недоліки заяви, а саме залучити до участі у справі Деснянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), визначити їх відповідне процесуальне становище, надати витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини, та надати суду оновлену заяву із визначеним колом учасників у кількості, відповідній визначеним учасникам справи.

Залишення заяви без руху з вказаних підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства - залишити без руху.

Надати заявниці строк для усунення недоліків терміном у п`ять днів з моменту отримання копії ухвали суду. У спосіб на виконання даної ухвали суду заявнику подати відповідну заяву через канцелярію суду, або направити засобами поштового зв`язку протягом визначеного строку.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: