Справа № 452/2650/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" жовтня 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
секретаря Кафтан О.Ю.,
із участю: позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 жовтня 2010 року Сусідовицькою сільською радою Старосамбірського району Львівської області, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим; спільне життя не склалося через розбіжність у характерах, різні погляди на сімейне життя та постійні непорозуміння, що в результаті призвело до припинення шлюбних відносин; вони втратили почуття любові та взаємоповаги. Від шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є неповнолітнім і проживає із матір`ю; подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин три роки, збереження сім`ї неможливо, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому ОСОБА_1 просить суд шлюб розірвати.
У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у зверненні до суду, наполягала на розірванні шлюбу, оскільки примирення неможливе і вживати заходів для цього не потрібно, так як шлюб носить формальний характер вже майже чотири роки. Стосовно сина ОСОБА_3 просила одночасно вирішити питання залишити проживати із матір`ю, оскільки в основному вони проживають у Німеччині та всюди необхідно згоду батька.
Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився; із відзивом на позов до суду не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечила позивач.
З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного:
Судом установлено, що сторони зареєстрували 30 жовтня 2010 року в Сусідовицькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області; від цього шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є неповнолітнім; спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя та постійні непорозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин, які подружжям не підтримуються більше трьох років.
Позивач наполягала на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в зв`язку з чим вважає, що вона із чоловіком вже не повернуться до нормального їх подружнього життя. З`ясувавши обставини справи під час розгляду, суд приходить до висновку про зайве вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сім`я розпалася, оскільки із звернення позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить її інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються три роки.
За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим позивач звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї.
Відповідно до положень ст. ст. 160, 161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
У постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року в справі №200/952/18 зазначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу; лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.
Тому, із урахуванням вимог наведених норм, аналізуючи зібрані докази та матеріали справи, які не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, позицій учасників про те, що вони дійшли згоди, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до переконання визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із матір`ю, - позивачем по справі, що не позбавляє батька ОСОБА_2 права та можливості особистого спілкування з сином, обов`язку брати участь в його утриманні та вихованні.
Також при наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відтак, позов підставний та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 274, 280 ЦПК України, ст. 110, 112 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючою в АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 , - зареєстрований 30 жовтня 2010 року Сусідовицькою сільською радою Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №9, Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 .
Неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 залишити проживати із матір`ю ОСОБА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення 11 жовтня 2024 року повного судового рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача у порядок і строк, передбачений ст. 284 ЦПК України.

Суддя