Справа № 352/1307/24
Провадження № 2-о/352/83/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Кукули О.С.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Матяшука В.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Міністерства оборони України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад позицій заявниці та заінтересованих осіб.

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без реєстрації шлюбу у період з 22 березня 2019 року (часу набрання рішенням суду про розірвання шлюбу законної сили) до 25 січня 2023 року. Свої вимоги мотивує тим, що вона в 1997 році одружилась з ОСОБА_6 , з яким прожила до 2019 року, після чого 19 лютого 2019 року шлюб з ним розірвала. За час перебування в шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначає, що їх розлучення було формальністю, адже вони і надалі продовжували проживати як сім`я, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, а їх відносини грунтувались на любові і взаємоповазі. У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України ОСОБА_6 проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях. ІНФОРМАЦІЯ_6 під час бойових дій в Україні ОСОБА_6 загинув. Після його смерті вона як цивільна дружина має право на одноразову грошову допомогу в разі загибелі військовослужбовця на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.11.2013 року зі змінами КМУ № 335 від 18.05.2017 року та № 1142 від 18.11.2021 року. Враховуючи той факт, що після розірвання шлюбу вони надалі продовжували проживати як сім`я, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, у них є двоє спільних дітей, тому вважає, що вона є його цивільною дружиною, яка має право на підставі вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України отримати одноразову грошову допомогу в разі загибелі військовослужбвовця, яким був її цивільний чоловік ОСОБА_6

15 травня 2024 року від заінтересованої особи: Міністерство оборони України надійшло пояснення, згідно якого заяву ОСОБА_1 заінтересована особа не визнає та вважає її необґрунтованою та такою, яка не підлягає задоволенню. Зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у п.1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 15000000 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів передбачених ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до яких належать: батьки, один з подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Особа, яка проживала з загиблим військовослужбовцем однією сім`єю без укладення шлюбу, не є суб`єктом, що має право на виплати. Порядок і умови призначення виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану затверджений Наказом МОУ №45 від 25 січня 2023 року. В силу пп. «а» п. 5-2 Порядку і умов призначення та виплати ОГД статус дружини підтверджує лише свідоцтво про шлюб. Альтернативних документів, що підтверджують статус дружини, не передбачено. Рішення суду про встановлення факту проживання з загиблим однією сім`єю без реєстрації шлюбу не є належним і допустимим підтвердженням статусу дружини, наявність такого рішення не дає права на виплату ОГД. Звертає увагу на те, що звернувшись до суду із даною заявою, визначаючи мету встановлення вищезазначеного факту, заявник посилається на необхідність реалізації права на отримання ОГД у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а це вже спір про право. Заявником не надано доказів звернення до ОТЦК та СП щодо призначення ОГД чи прийняття рішення комісією про відмову у призначенні ОГД, поверненні документів на доопрацювання. Вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_7 підлягає залученню в якості заінтересованої особи, адже дане рішення у справі може вплинути на його права, свободи та інтереси або обов`язки. Надані заявником копії спільних фотографій та показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Також не зрозумілим є те, що заявником не долучено до заяви копій наступних документів: копії наказу командира військової частини про виключення загиблого зі списків військової частини (з якого повинно вбачатись хто записаний родичем та/або членом сім`ї загиблого, хто отримав з військової частини відповідні грошові виплати, тощо); витягу з особової справи загиблого у військовій частині і щодо відомостей про членів сім`ї та/або родичів. Оскільки належних, допустимих і достатніх доказів про проживання заявниці з загиблим однією сім`єю та на підтвердження спільного проживання, пов`язаності спільним побутом, наявності спільних прав та обов`язків заявником на його думку не надано, відповідно вважає, що відсутні підстави для визнання такого факту доведеним.

24 травня 2024 року від представника заявника ОСОБА_2 надійшло заперечення на пояснення заінтересованої особи: Міністерство оборони України, згідно якого представник заявника вважає безпідставними твердження заінтересованої особи про те, що заявниця мала надати докази звернення до ІНФОРМАЦІЯ_8 чи прийняття рішення комісією про відмову у призначенні ОГД, поверненні документів на доопрацювання. Звернення до ІНФОРМАЦІЯ_8 із заявою про виплату ОГД є передчасним до вирішення даної справи у суді, зважаючи на те, що оспорюване рішення щодо відмови позивачці в призначенні їй ОГД мотивоване саме відсутнісю доказів на підтвердження статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця (не надано рішення суду, яким встановлено факт, що має юридичне значення, тобто факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 з громадянином ОСОБА_6 та/або відповідного посвідчення «члена сім`ї військовослужбовця, який загину (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби»). Таким чином, без рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу, відмова у призначенні ОСОБА_1 . ОГД буде правомірною. Щодо залучення інших осіб, які мають право на ОГД вважає непотрібним у даній справі, адже відповідно до п. 1.7 Розділу І Порядку і умов призначення та виплати ОГД у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року №45 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за №176/39232 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення чи отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. Таким чином, за наявності інших осіб, які мають право на отримання ОГД після смерті ОСОБА_6 , така допомога буде їм призначена та виплачена незалежно від рішення у даній справі. У своїх поясненнях заінтересована особа вказує на те, що звернувшись до суду із даною заявою, визначаючи мету встановлення вищезазначеного факту, заявник посилається на необхідність реалізації права на отримання ОГД у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а це вже спір про право. З цього приводу зазначає наступне: між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання ОГД, оскільки відповідач не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. Необґрунтованим також є твердження про те, що ОСОБА_1 не подано належних і достатніх доказів про проживання її із загиблим однією сім`єю та на підтвердження спільного проживання, пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків. ОСОБА_1 до заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу додала докази, які підтверджують проживання в одній квартирі спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування, що у своїй сукупності є належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами того факту, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживаючи спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 22 березня 2019 року (часу набрання рішенням суду про розірвання шлюбу законної сили) до 25 січня 2023 року (дня смерті ОСОБА_6 ).

Процесуальні дії суду.

Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 03 травня 2024 року суд задовольнив клопотання представника заінтересованої особи про участь в розгляді справи в режимі відео конференції.

Ухвалами від 29 травня 2024 року суд залучив до участі у справі в якості заінтересованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , а також задовольнив клопотання предстаника заявника про виклик і допит свідків.

У судовому засіданні заявниця подану заяву підтримала, просила її задовольнити. Додатково вказала, що розірвання шлюбу між ними відбулося з тією метою, щоб належне їй майно не стало предметом звернення стягнення на виконання рішення Тисменицького районного суду від 12 серпня 2015 року, відповідно до якого з ОСОБА_6 стягнуто 281 108,40 грн за кредитним договором укладеним між ним та ЗАТ «Альфа-Банк». Зазначає, що вони і надалі продовжували спільно проживати, вести спільне господарство та були поєднані спільним побутом. ОСОБА_6 регулярно провідував її коли вона проходила стаціонарне лікування у зв`язку з діагнозом «рак» та значився як контактна особа у її виписках із медичної карти. Також їздив із нею на консультацію до хірурга у лікарню Ізраїльської онкології у м. Київ. За час проходження ОСОБА_6 військової служби вони відправляли посилки один одному, часто спілкувались по телефону. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 загинув в результаті ворожого мінометного обстрілу неподалік с. Іванівське Бахмутського району Донецької області. Встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_6 для неї матиме юридичні наслідки, оскільки вона зможе звернутися за отриманням допомоги після смерті чоловіка та батька їх дітей.

Представник заявниці - адвокат Шургот О.В. підтримала позицію своєї довірительки, просила заяву задовольнити, з підстав, які викладені у ній.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Матяшук В.К. в судовому засіданні зазначив, що вважає заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Надані докази заявником вважає неналежними для встановлення даного факту.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, але від них надійшли заяви з клопотаннями по розгляд справи за їх відсутності. Повідомили суд, що вони є синами ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , а також те, що після розірвання шлюбу у 2019 році їх батьки продовжили проживати разом як подружжя, вели спільне господарство.

Заінтересована особа ОСОБА_5 та представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що з подружжям ОСОБА_11 вона з чоловіком знайомі давно. Вони часто відпочивали разом, проїздили в гості, зокрема і після 2019 року. В 2020 та 2021 роках разом сім`ями відпочивали в горах. ОСОБА_1 хворіла, а її лікуванням займався чоловік ОСОБА_6 , возив її по лікарнях, здійснгював догляд. Коли ОСОБА_6 мобілізували, ОСОБА_1 їздила до нього у Волинську область і в Херсонську. Про їх розлучення, їй нічого не було відомо. Після 2019 року вони проживали однією сім`єю, робили ремонт.

Свідок ОСОБА_12 суду повідомив, що був знайомий з ОСОБА_6 з 2002 року, вони мали спільну роботу та інтереси. У період з 2019 по 2021 роки також спідкувалися. Були в один одного на дні народження. Про розлучення ОСОБА_11 у 2019 році дізнався випадково і був дуже здивований, оскільки в їх відносинах як чоловіка та жінки нічого не змінилося. Йому відомо, що ОСОБА_6 постійно надавав матеріальну допомогу дружині і дітям, вони вели спільне господарство, робили ремонт.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_11 , вони живуть в одному під`їзді. Знайома з ними давно, ще з 1997 року, коли вони одружилися. У Бандаків дуже гарна сім`я. Двоє синів. Молодший навчався в музичній школі, де вона викладає. Коли ОСОБА_1 захворіла, чоловік ОСОБА_6 опікувався нею, возив в лікарню. Щонеділі вона бачила їх разом у церкві. В 2020-2021 роках ОСОБА_14 вчив ОСОБА_1 кермувати автівкою. Коли ОСОБА_6 пішов на війну, вона чула телефонні розмови ОСОБА_1 з ним, в ході яких вони погоджували подробиці ремонту. В 2022 році ОСОБА_6 приїздив у відпустку, і вона бачила їх разом з ОСОБА_1 . Про їх розлучення вона нічого не знала. З 2019 року в їх житті нічого не змінилося. Похованням ОСОБА_6 також займалася ОСОБА_1 і сини.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що була однокласницею ОСОБА_1 . Вони спілкувалися майже кожний день. У них були спільні інтереси. Про розлучення в 2019 році вона не знала. З 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відносили зовсім не змінилися, вони проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. ОСОБА_6 повністю утримував сім`ю, оплачував навчання синів, купував дружині прикраси, шубу. Коли ОСОБА_1 захворіла у 2013 році на онкологічне захворювання, її лікуванням займався ОСОБА_6 , возив її в клініки, доглядав, підтримував. Коли ОСОБА_1 пішов на війну ОСОБА_1 щодня з них говорила телефоном, а коли він не вийшов на зв`язок 25 січня 2023 року, вона підтримувал її і всі сподівалися, що можливо поранений, але з`ясувалося, що він загинув.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомив, що був двоюрідним братом ОСОБА_6 . Перебував в гарних стосунках з його дружиною ОСОБА_1 . Проо їх розлучення дізнався лише після смерті брата. У пероід з 2019 по 2023 рік він часто телефоном розмовляв з ОСОБА_6 , також ОСОБА_6 часто заїжджав до нього, коли бував на ОСОБА_17 . ОСОБА_6 постійно розповідав про смію, дружину та синів. Вони бачилися на днях народження родичів, весіллі. Він також декілька разів у цей період був у них в гостях. У ОСОБА_1 та ОСОБА_6 була міцна сім`я. Саме ОСОБА_1 повідомила йому про смерть брата.

Обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин.

ОСОБА_1 з 1997 року по 2019 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 . За цей час в них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Як вказала заявниця, 19 лютого 2019 року шлюб між ними розірвано, але вона продовжувала проживати однією сім`єю з ОСОБА_6 , вести спільне господарство та була поєднана з ним спільним побутом. Шлюб вони розірвали для збереження її майна, оскільки згідно рішення Тисменицького районного суду від 12 серпня 2015 року з ОСОБА_6 стягнуто 281 108,40 грн за кредитним договором укладеним між ним та ЗАТ «Альфа-Банк». На підтвердження вказаних фактів надала такі докази:

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААГ №821075 ОСОБА_1 є інвалідом другої групи з 01 лютого 2024 року (а.с.12).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 Відділом РАГСу Тисменицького району Івано-Франківської області 02 серпня 1997 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_18 , про що складено відповідний актовий запис № 49. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_11 , дружини ОСОБА_11 (а.с.13).

В свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 виданого 29 червня 2002 року, актовий запис №50 (а.с. 14) зазначено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , а його батьками зазначені: ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

В свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 виданого 29 серпня 1998 року, актовий запис №65 (а.с. 15) зазначено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 , а його батьками є: ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2019 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , який зареєстрований 02 серпня 1997 року у відділі РАГСу Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №49 розірвано (а.с.16).

Згідно з копією кредитного договору №800001835 від 17 вересня 2007 року між ОСОБА_6 та ЗАТ «Альфа-Банк» укладено договір про надання кредиту у сумі 35500,00 доларів США (а.с.17).

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2015 року, позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» - задоволено. Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_6 , ОСОБА_1 в користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 281 108,40 грн. Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_1 по 1 405,54 грн. судового збору (а.с.18-19).

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2020 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист прав споживачів фінансових послуг шляхом визнання договорів споживчого кредиту та поруки недійсними у зв`язку з відмовою позивачів від первісного та зустрічного позовів (а.с.20-21).

Відповідно до Довідки №5230 від 18 серпня 2022 року виданої ОСОБА_6 , про те, що він приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії): з 08.04.2022 по 30.04.2022; з 01.05.2022 по 18.05.2022; з 26.05.2022 по 31.05.2022; з 01.06.2022 по 30.06.2022; з 01.07.2022 по 31.07.2022; з 01.08.2022 по 18.08.2022 (а.с.22).

Згідно з повідомленням про смерть №1/25 від 27 січня 2023 року ОСОБА_6 , 1974 року народження, загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 . Смерть настала внаслідок важких поранень несумісних з життям, отриманих в результаті ворожого мінометного обстрілу неподалік с. Іванівське Бахмутського району Донецької області, при здійсненні заходів із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України (а.с.23).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого 07 лютого 2023 року Тисменицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №12 (а.с.24) ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно з довідкою про причину смерті №123 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 через ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків (а.с.25).

В довідці Тисменицької міської ради № 22 від 16 лютого 2023 року зазначено, що померлий ОСОБА_6 був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , похований на кладовищі в м. Тисмениця Івано-Франківського району Івано-Франківської області (а.с.26).

Свідоцтво про поховання ОСОБА_6 за реєстраційним номером 13 від 04 лютого 2023 року видано замовнику поховання ОСОБА_1 (а.с.27).

Відповідно до договору-замовлення №13 на організацію та проведення поховання від 04 лютого 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та КП «Інноваційна компанія», замовнику було надано послуги щодо облаштування місця поховання ОСОБА_6 на кладовищі в АДРЕСА_2 год дня 04 лютого 2023 року. Вид поховання: закопування в могилі труни з тілом померлого (а.с.28).

Згідно з довідкою №51 від 18 квітня 2024 року, виданої КП «Інноваційна компанія» вбачається, що ОСОБА_1 разом із своїм чоловіком ОСОБА_6 та дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 до дати смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.29).

20 травня 2022 року між підприємцем ОСОБА_19 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу №208 згідно якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а саме кухню, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його у розмірі 73000,00 грн. Згідно умов договору товар повинен бути повністю доставлений до 20 червня 2022 року за вказаною адресою покупцем АДРЕСА_1 , при умові повного розрахунку з покупцем. Авансовий платіж у розмірі 22500,00 грн. було оплачено готівкою, а решта суми у розмірі 50500,00 грн. перерахована ОСОБА_6 на рахунок підприємця ОСОБА_19 , що підтверджується копією квитанції від 04 липня 2022 року (а.с.30-31).

09 червня 2022 року укладено договір №0178 між ПП ОСОБА_20 та ОСОБА_6 на виготовлення стільниці вартістю 45665,00 грн., яку має бути встановлено за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.32).

Після проведеного ремонту кухні та виготовлення нових меблів, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було придбано нову побутову техніку (на яку ОСОБА_6 перечисляв кошти на її картковий рахунок), а саме посудомийну машину, змішувач для кухні, холодильник Vestfrost, гриль Tefal, витяжку Fabiano, газову варильну поверхню Bosh, духовуа шафу електричну Bosh, що підтверджується відповідними квитанціями, гарантійними талонами, заявкою на доставку (а.с.33-42).

У листопаді 2022 року придбано диван у ФОП ОСОБА_21 , на який перерахував кошти ОСОБА_6 , що підтверджується платіжною інструкцією від 29 листопада 2022 року, а ОСОБА_1 на місці зробила замовлення та оплатила (а.с.43-45).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Dacia Sandero, 2010 року випуску, зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , однак ним користувалась і ОСОБА_1 , що підтверджується: полісом №208430589 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25 березня 2022 року оформленим на ОСОБА_1 ; актами виконаних робіт по ремонту автомобіля від : 23 березня 2022 року, 08 серпня 2022 року, 24 серпня 2022 року, 07 вересня 2022 року, 27 жовтня 2022 року, 31 жовтня 2022 року (а.с. 46-53).

Згідно з виписки по картковому рахунку у період з 01 січня 2019 року 18 квітня 2023 року ОСОБА_6 регулярно перечисляв кошти ОСОБА_1 (а.с. 54-55).

Відповідно до довідки №212 від 19 травня 2023 року виданої Центральною лікарською консультативною комісією КНП «Тисменицька міська лікарня Тисменицької міської ради» ОСОБА_6 перебував на облікув КНП «Тисменицька МЛ» з 1997 року. Був на прийомі у сімейного лікаря 05 грудня 2019 року, 09 грудня 2019 року, 22 листопада 2020 року, 26 листопада 2020 року та 30 листопада 2020 року у зв`язку із захворюванням. Всі відвідування сімейного лікаря здійснювались у супроводі ОСОБА_1 (а.с. 56).

ОСОБА_6 перераховував кошти на лікування у ТОВ «Лазерний центр точка зору», у зв`язку із лікуванням ОСОБА_1 , що підтверджується платіжними інструкціями від 06 липня 2022 року (а.с.57-58).

Згідно з експрес накладними від 01.04.2022, 22.11.2022, 22.11.2022 через ТОВ «Нова Пошта» ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (уже був мобілізованим) передавали посилки один одному (а.с.59).

Згідно з висновку лікарсько-консультативної комісії поліклінічного відділу від 17 травня 2022 року ОСОБА_1 поставлено діагноз «рак правої грудної залози T2 N1 Mo. Лімфостаз правої верхньої кінцівки. Фіброаденоматоз лівої грудної залози. У зв`язку з діагнозом ОСОБА_1 регулярно проходила стаціонарне лікування, у періоди з 13.03.2019 по 26.03.2019, з 18.11.2019 по 29.11.2019, з 18.02.2020 по 28.02.2020, з 26.08.2022 по 06.09.2022., а ОСОБА_6 визначався як контактна особа у виписках із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.64-68).

27 серпня 2021 року ОСОБА_1 , у зв`язку із її діагнозом їздила на консультацію до хірурга у Лікарню Ізраїльської Онкології LISOD у м. Київ. Разом із нею їхав ОСОБА_6 , що підтверджується тестами на COVID 19, скріншотом бронювання готелю на сайті Booking.com (а.с.60-63).

На підтвердження факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 після розірвання шлюбу надано копії їх особистого листуванням у Telegram, спільні фотографії із відпочинку у цей період (а.с.69-103).

Оцінка суду.

Заслухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, передусім є сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначені ч. 2 ст. 3 СК України.

Ознакою проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18 (провадження № 61-18579св19), від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20).

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства.

З врахуванням вказаних догм та зважаючи на вищеописані докази, в ході судового розгляду знайшло своє підтвердження, що заявниця та померлий ОСОБА_6 проживали однією сім`єю з 2019 року і до смерті останнього, разом систематично вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, виховували дітей, дбали про утримання спільного житла. Зазначене свідчить про те, що між ними як жінкою та чоловіком склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, та є підтвердженням факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Відповідно до ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Для заявниці встановлення факту проживання однією сім`єю породжує юридичні наслідки, вона зможе скористатися правом на оформлення одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її прав, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі ОСОБА_6 , на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, показами свідків, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 15, 16, 1216, 1217, 1223, 1258, 1264 Цивільного кодексу України, ст. 3 Сімейного кодексу України, ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 293, 315, 318 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Міністерства оборони України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без реєстрації шлюбу у період з 22 березня 2019 року до 25 січня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 21 червня 2024 року.

Суддя Максим ОЛІЙНИК