Провадження №2-н/367/2318/2024
УХВАЛА

Іменем України

15 листопада 2024 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Горбачова Ю.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «ВАЛЕРІЯ», в інтересах якого діє представник заявника Глущенко Т.М., до ОСОБА_1 про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИЛА:

До Ірпінського міського суду Київської області через ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «ВАЛЕРІЯ», в інтересах якого діє представник заявника Глущенко Т.М., про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Перевіривши заяву й додані до неї матеріали, суд встановив, що вказана заява не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 163 ЦПК України, якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Однак, судом встановлено, що у заяві про видачу судового наказу, на виконання вимог п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, не вказана офіційна електронна адреса та відомості щодо наявності чи відсутності електронного кабінету боржника.

Згідно пункту 4 частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу також додаються і інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Проте, заявником не надано документів, які підтверджують обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги.

Звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «ВАЛЕРІЯ» просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , заборгованість за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, до заяви не додано жодних доказів на підтвердження належності боржнику ОСОБА_1 об`єкту нерухомості, за яким нараховано заборгованість (право власності, користування, тощо), розрахунку заборгованості також не надано.

Разом з тим, до заяви про видачу судового наказу представником заявника було долучено докази на підтвердження наявності заборгованості за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_3 , щодо іншого боржника, яким є ОСОБА_2 .

Суд також звертає увагу, що заяву про видачу судового наказу було подано до суду в електронній формі, з використанням системи «Електронний суд».

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, ст. 169 ЦПК України, після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного; одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Суд вважає за необхідне застосувати аналогію норм ЦПК України, які стосуються можливості учасника справи звернутись до суду в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Разом з тим, до заяви не долучено жодного доказу на підтвердження направлення боржнику ОСОБА_1 копії заяви про видачу судового наказу з додатками.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У зв`язку з вищенаведеним, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України суд роз`яснює, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163, 165, 166, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «ВАЛЕРІЯ», в інтересах якого діє представник заявника Глущенко Т.М., до ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Ю.В. Горбачова