Провадження 2/193/312/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 листопада 2024 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кравченко Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Ратушної В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до Софіївського районного суду Дніпропетровської області із вказаним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. Між TОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі Позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА») та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту №445166-КС-002 від 17.02.2022 року. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 . Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором №445166-КС-002 відповідач здійснив часткову оплату за Договором №445166-КС-002 на загальну суму 9300,00 грн. Станом на 09.06.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 50268,22 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

18 вересня 2024 року до суду надійшов відзив в якому відповідач просила у задоволені позовних вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до неї про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити повністю. Свої вимоги мотивувала тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів укладення між нею та позивачем оспорюваного кредитного договору, в тому числі, що укладався кредитний договір у вказаний день та був підписаний електронним підписом відповідачкою, а також позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що долучені до матеріалів справи анкета-заява та правила надання споживчих кредитів є складовою частиною кредитного договору, тому з урахуванням викладеного позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі посилаючись на обставини зазначені в відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (Далі - Позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА) та ОСОБА_1 (Далі Позичальник, Відповідач) укладено Договір № 445166-КС-002 про надання кредит (Далі - Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 17.02.2022 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 445166-КС-002 про надання кредиту. 17.02.2022 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №445166-КС-002 про надання кредиту, на умов визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-4605 , на номер телефону 380 (68) 422-26-37 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 17.02.2022 року між ТОВ "БІЗПОЗИКА" та ОСОБА_1 було укладено Договір № 445166-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею і Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (Далі-Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір). Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.08188956 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника N° НОМЕР_1 (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжні дорученням).

До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 445166-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 445166-КС-002 Позичальника ОСОБА_1 , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором.

Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 445166-КС-002 Позичальника ОСОБА_1 , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 445166-КС-002 на загальну суму 9 300,00 грн.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №338/180/17, провадження №14-144цс18, де зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Також в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі №127/23910/14-ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Станом на 09.06.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 50268,22 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 10700,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах в розмірі 36568,22 грн.; суми прострочених платежів за комісією в розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документу.

За змістом ст. 6 вказаного Закону, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документу як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

В п. 5 ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи це положення закону правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У відповідності до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплата неустойки (штрафу), яка є грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов`язувався повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог.

У відповідності до ст. ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 626, ч. 1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 17 лютого 2022 року уклала кредитний договір № 445166-КС-002 з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за умовами якого отримала в кредит кошти. Відповідач свої зобов`язалась за даним кредитним договором на умовах та в строки/терміни, що визначені в них не виконала, грошові кошти та нараховані відсотки не повернула. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості ОСОБА_1 за договором становить 50268,22 грн.

Наданий суду відповідачем відзив на позовну заяву не спростовує факту укладання договору, наданого суду розрахунку заборгованості та факту отримання відповідачем грошових коштів. Також, заперечення висловлені в даному відзиві відповідачем ОСОБА_1 суд оцінює критично, оскільки укладаючи угоду вона була повідомлена про розмір відсотків, порядок сплати, та інші суттєві обставини договору, і добровільно уклала даний договір та користувалася отриманими коштами.

Ураховуючи викладені обставини, суд вважає, що договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

Доводи викладені у відзиві щодо не отримання відповідачкою коштів від позивача, спростовуються викладеними вище обставинами, частковим погашенням заборгованості, випискою «ТАКСОМБАНК» по особовому рахунку за період з 17.02.2022 по 04.08.2022 від 22.07.2024 ( а.с.32).

Таким чином, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ "Бізнес позика" не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 50268,22 грн. яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 10 700,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 36 568,22 грн; суми прострочених платежів за комісією - 3 000,00 грн..

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 11, 12, 95, 141, 188, 263, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 445166-КС-002 про надання кредиту від 17.02.2022 року, що становить 50 268,22 грн. (п`ятдесят тисяч двісті шістдесят вісім гривень 22 копійки), яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 10 700,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 36 568,22 грн; суми прострочених платежів за комісією - 3 000,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» сплачений судовий збір розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", , місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складений 15 листопада 2024 року.

Суддя Н.О.Кравченко