Справа № 710/584/24
Провадження № 2/710/313/24
УХВАЛА

14.11.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Шпиці О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання представника відповідача ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення судових витрат за проведення експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_1 про визнання відсутнім права оренди,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2024 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визнати відсутнім інше речове право (право оренди) земельної ділянки з кадастровим нoмером: :02:001:0358, яке зареєстроване за ФОП ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 березня 2014 року за номером 5167868.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 29.04.2024 було відкрито провадження у справі.

13.06.2024 до суду надійшло клопотання від позивача, в якому він просив провести судово-почеркознавчу експертизу у справі по його примірнику Додаткової угоди від 16.08.2021.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 02.07.2024 було зупинене провадження у справі та призначено експертизу.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 03.10.2024 було поновлене провадження о справі, так як надійшли висновки експертизи.

30.10.2024 позивач подав до суду заяву, в якій просив залишити позов без розгляду.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 31.10.2024 було залишено позовну заяву без розгляду.

08.11.2024 представник відповідача подав заяву про стягнення з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з проведенням судово-почеркознавчої експертизи в розмірі 5 679,60 грн.

Заява мотивована тим, що 31.10.2024 року ухвалою Шполянського районного суду позовну заяву ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_1 про визнання відсутнім права оренди залишено без розгляду. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Ухвалою Шполянського районного суду від 02.07.2024 по даній справі призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено незалежним експертам Черкаського відділення Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України 03.10.2024 від експертної установи надійшов висновок №491/24-23 від 26.09.2024 за результатами проведення судово-почеркознавчу експертизу. Згідно до рахунку №3487 від 06 серпня 2024 року ФОП ОСОБА_1 за проведення експертизи №491/24-23 сплатив 5 679,60 грн. За змістом ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Враховуючи поведінку позивача, яка проявилася у відсутності інтересу до ініційованого судового розгляду, вчинення відповідачем дій з метою захисту своїх прав, зокрема у зв`язку з призначенням у справі експертизи та її оплати, а тому понесені відповідачем судові витрати, пов`язані з проведенням судово-почеркознавчої експертизи підлягають стягненню з позивача.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду була повідомлена належним чином.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду були повідомлені належним чином.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом статті 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Загальне правило щодо компенсації судових витрат у разі залишення позову без розгляду передбачено частиною п`ятою статті 142 ЦПК України, згідно з якою у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадку, встановленому частиною п`ятою статті 142 ЦПК України, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу (частина шоста статті 142 ЦПК України).

Згідно з частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Водночас ЦПК України не містить правових норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача.

Виходячи із системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статті 141 ЦПК України, необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які доводять зловживання процесуальними правами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 521/3011/18.

Під зловживанням процесуальними правами законом визначено таке.

Так відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Тобто у разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню лише у разі необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, яке він вправі реалізовувати з метою свого захисту в порядку ст. 4 ЦПК України.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Право позивача відмовитися від позову, чи від частини позовних вимог або ставити питання про залишення позовної заяви без розгляду також є безумовним правом позивача. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Проте за обставин цієї справи, зокрема те, що позивач уклав з відповідачем додаткову угоду 16.08.2021, 25.04.2024 позивач звернувся до суду з позовом про визнання відсутнім права оренди вказуючи, що додаткову угоду не підписував, ініціював проведення експертизи, за результатами якої експерти вказали що додаткова угода як примірник позивача так і примірник відповідача підписані безпосередньо позивачем, після чого позивач подав заяву про залишення позову без розгляду, позивач не міг не знати, що він підписав додаткову угоду з відповідачем, крім того, суд враховує можливість позивача проведення експертизи додаткової угоди перед зверненням до суду, тому суд вважає, що дії позивача в даній справі не можна вважати добросовісними.

Отже суд дійшов переконання, що позивач, звернувшись до суду з позовом, створив відповідачу умови, які викликали необхідність укладення ним договору про надання правничої допомоги, подання клопотань про призначення судової експертизи; витрачання власного часу та коштів, в тому числі на оплату витрат на експертизу згідно квитанції від 27.08.2024 на суму 5679,60 грн., та свідчать, що позивач вийшов за межі дійсного змісту свого права та вчинив необґрунтовані дії, чим порушив охоронюваний законодавством баланс між сторонами спору, який має на меті забезпечення збереження майнових прав та інтересів сторони, яка потерпає від фінансових збитків, при цьому забезпечуючи право на стягнення судових витрат з позивача на користь відповідача у передбачуваних законом випадках та у разі настання певних умов.

З урахуванням викладеного суд вважає, що наявні підстави для компенсації відповідачеві судових витрат, понесених ним на оплату судової експертизи згідно з частиною п`ятою статті 142 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного керуючись, ст. ст. 2, 12, 13, 44, 133, 142, п. 13 ст. 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення судових витрат за проведення експертизи задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати на проведення експертизи в розмірі 5679,60 грн. (п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять гривень шістдесят копійок).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Побережна