ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м.Суми

Справа №579/21/24

Номер провадження 22-ц/816/1590/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 10 квітня 2024 року у складі судді Придатка В.М., ухваленого в м. Кролевець Сумської області, повний текст якого виготовлено 12 квітня 2024 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з ОСОБА_2 мають спільних дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 23 березня 2021 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1197 грн 50 коп. щомісячно, дочок ОСОБА_4 та ОСОБА_4 в розмірі по 960 грн 50 коп. на кожну щомісячно. Зазначає, що з вересня 2023 року відповідач ухиляється від надання фінансової допомоги на утримання дітей. З часу ухвалення судового рішення її майновий стан значно погіршився, через зростання цін на продукти харчування та одяг, витрати на утримання дітей значно зросли. Натомість майновий стан ОСОБА_2 поліпшився, що підтверджується наданими нею довідками, також він має у власності земельну ділянку.

У зв`язку з викладеним, просила суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 23 березня 2021 року на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1197 грн 50 коп. щомісячно, дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 960 грн 50 коп. на кожну щомісячно, - на частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 10 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 23 березня 2021 року на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1197 грн 50 коп. щомісячно, дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 960 грн 50 коп. на кожну щомісячно.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів вирішено проводити з 03 січня 2024 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не надання оцінки обставинам справи, просить рішення суду скасувати в частині визначеного судом першої інстанції розміру стягуваних аліментів, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі частини від його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Свої доводи мотивує тим, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліментів на утримання спільних дітей у розмірі частки його заробітку, не надано доказів незадовільного стану здоров`я, скрутного матеріального становища та інших обставин, що впливають на спроможність сплачувати аліменти на належному рівні.

Зазначає, що судом першої інстанції не були враховані обставини справи, матеріальні потреби їх з відповідачем спільних дітей, їх майнове становище та стан здоров`я.

Вважає, що здійснення будівництва будинку відповідачем та пересилання позивачу грошових коштів, свідчить про зміну його матеріального стану та про можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі від визначено оскаржуваним судовим рішенням.

Відповідачем у визначений апеляційним судом строк відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Враховуючи, що предметом спору у даній справі є зміна способу стягнення аліментів, ціна позову є меншою тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що сторони мають спільного сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11, 12, 13).

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 23 березня 2021 року, яке набрало законної сили 23 квітня 2021 року, з відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1197 грн 50 коп. щомісячно та на дочок ОСОБА_4 та ОСОБА_4 в розмірі по 960 грн 50 коп. на кожну щомісячно (а.с. 16-17).

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 29 березня 2022 року молодший сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у цій військовій частині з 06 березня 2022 року (а.с. 19). Починаючи з 03 квітня 2022 року ОСОБА_2 перебуває на посаді інструктора групи навчально-лабораторного комплексу кафедри наземної артилерії факультету ракетних військ і артилерії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (а.с. 20).

Згідно довідки про доходи, за період з січня 2023 року до листопада 2023 року включно, розмір доходу становила 336840 грн 83 коп. (а.с. 22).

ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,0524 га за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 23-24).

З довідки №305, виданої Великодимерським ліцеєм Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області 26 грудня 2023 року слідує, що ОСОБА_1 працює прибиральницею службових приміщень у цьому навчальному закладі (а.с. 26).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. Такий розмір, на думку суду, є достатнім та справедливим.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитися повністю не може, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, як визначений рішенням суду розмір аліментів, так і спосіб їх стягнення, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для зміни способу стягнення з відповідача аліментів з твердої грошової суми на частку від його доходу, сторонами в апеляційному порядку не оскаржуються, а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не перевіряються.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції про те, аліменти у розмірі 1/3 частина від усіх доходів відповідача на трьох неповнолітніх дітей, будуть достатнім та справедливим, зважаючи на те, що кожному з цих дітей буде припадати лише 1/9 частина від доходу відповідача.

Встановлено, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, інших осіб, окрім спільних з відповідачем неповнолітніх дітей, на своєму утриманні він не має. Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на утримання дітей у заявленому позивачем до стягненні розмірі відповідачем суду першої інстанції не надав.

Враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку, на утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї не перебуває, на переконання колегії суддів, стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі від заробітку (доходу) відповідача відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання, гармонійний розвиток неповнолітніх дітей сторін за загальновідомими обставинами про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного розвитку, з урахуванням постійного зростання цін на товари та послуги для дітей.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів було встановлено, що мало місце неправильне застосування судом першої інстанції ст. 191 СК України, що є підставою для виходу за межі доводів апеляційної скарги.

Так, ч. 1 ст. 192 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Тобто, даною нормою не передбачено стягнення аліментів у зміненому розмірі від дня пред`явлення позову, на що не звернув увагу суд першої інстанції.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України належить змінити в частині розміру присуджених до стягнення аліментів, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі частина від усіх доходів відповідача, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Крім того, виключити з резолютивної частини рішення абзац четвертий, наступного змісту: «Стягнення аліментів проводити з 03 січня 2024 року».

Враховуючи те, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а від сплати судового збору вона відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена, а тому з відповідача на користь держави належить стягнути 1816 грн 80 коп. судового збору за апеляційне оскарження рішення суду.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 10 квітня 2024 року змінити в частині розміру присуджених до стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Виключити абзац четвертий резолютивної частини рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 10 квітня 2024 року наступного змісту: «Стягнення аліментів проводити з 03 січня 2024 року».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1816 гривень 80 копійок судового збору за апеляційне оскарження рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов