ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 року м. Чернівці Справа № 725/541/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.,

секретар: Факас А.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут», Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»,

при розгляді справи за апеляційними скаргами Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» та ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 липня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Танасійчук Н.М., дата складання повного тексту рішення 08 липня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року позивач звернулася з позовом до АТ «ОГС «Чернівцігаз», в якому просила зобов`язати відповідача провести перерахунок об`ємів спожитого газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 , який зареєстровано на ОСОБА_1 , за період з 01.07.2020 року по квітень 2022 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказувала, що є споживачем природного газу та підключена до газорозподільної системи оператора ГРМ АТ «Чернівцігаз». Постачання природного газу позивачу до 30.04.2022 року проводило ТОВ «Чернівцігаз Збут».

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 ознайомилася із матеріалами справи №727/11537/23 за позовом ТОВ «Чернівцігаз Збут» про стягнення заборгованості за газ, де, крім іншого, було зафіксовано об`єм наданого газу у розмірі 575,79 м.куб за період з 07.2020 року по 04.2022 року.

Вказаний показник 575,79 м.куб є помилковим, оскільки за період з 01.2018 року по 12.2023 року ОСОБА_1 спожито 430 м.куб газу, що підтверджується Провадження №22-ц/822/799/24

інформацією з особистого кабінету по особовому рахунку № НОМЕР_1 (104.ua), показником лічильника станом на 14.05.2022 року (406,61 м.куб).

Станом на грудень 2023 року показник лічильника становив 430 м.куб, що підтверджується інформацією із особистого кабінету ГС «Нафтогаз України» та фотографією лічильника станом на 14.01.2024 року.

Крім того, оператор ГРМ через свої працівників знімав показники лічильника та станом на 12.12.2021 року показник становив 406,55 м.куб, а 14.05.2022 року споживач подала показник 406,61 м.куб, а тому показник 575,79 м.куб за період з 07.2020 року по 04.2022 року є помилковим, у зв`язку із чим відповідач повинен здійснити корегування показника газу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 липня 2024 року позов задоволено.

Зобов`язано AT «ОГС «Чернівцігаз» провести перерахунок об`ємів спожитого газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 , споживачу природного газу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 липня 2020 року по квітень 2022 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Із вказаним рішенням сторони не погодилися та оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі АТ «ОГС «Чернівцігаз» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, закривши провадження у справі за відсутності предмету спору.

Щодо показників лічильника газу вказує, що жодних доказів надання позивачем фактичних показників лічильника за спірний період з 01.07.2020 року по 30.04.2022 року матеріали справи не містять, суд нічого не зазначив у рішенні про порушення Позивачем пункту 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ.

Щодо визначення об`ємів газу вказує, що за грудень 2021 року представниками відповідача був знятий контрольний показник лічильника 406,55 м.куб та врахований відповідачем в місяці його зняття (грудень 2021 року). Загальний об`єм газу, переданого на Інформаційну платформу Оператора ГТС за грудень 2021 року, склав відповідно 166,77 м.куб (171,84-5,07 = 166,77), аналогічно був визначений об`єм газу за травень 2022 року.

Так, станом на 14.05.2022 року позивачем був переданий відповідачу показник лічильника 406,61 м.куб,, у зв`язку з цим у травні 2022 року було знято «-572,37 м.куб» з попереднього розрахункового показника 978,98 м.куб (978,98 - 406,61 = 572,37) та одночасно за решту 17 днів травня 2022 року (тобто - до 31.05.2022 року) нараховано 4,53 м.куб згідно з пунктом 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання, в результаті чого визначено показник лічильника в об`ємі 411,14 м.куб (406,61 +4,53 = 411,14).

Ці «4,53 куб.м» були зняті у червні 2022 року після подання Позивачем 30.06.2022 року того ж самого показника 406,61 куб.м (411,14 - 4,53 = 406,61).

Тобто, визначення розрахункових показників лічильника та здійснення коригування об`ємів газу у споживачів можуть проводитись постійно в залежності від дотримання споживачами строку та способу подання фактичних показників лічильника газу Оператору ГРМ, що ніяк не свідчить про неправомірність дій Оператора ГРМ.

Стверджує, що висновок суду з приводу невиконання відповідачем передбаченого чинним законодавством обов`язку щодо здійснення ним не рідше одного разу на шість місяців контрольного зняття показань лічильника газу споживача ОСОБА_1 з 01 липня 2020 року по квітень 2022 року є безпідставним, оскільки 12 грудня 2021 року у позивача було знято контрольний показник лічильника відповідачем, тобто в даному випадку у спірний період (грудень 2021 року - квітень 2022 року) строк для зняття контрольного показника лічильника не перевищив 6 місяців, в зв`язку з чим АТ «Чернівцігаз» навіть формально не порушив встановленого Кодексом ГРМ строку на зняття контрольного показника лічильника.

Крім того, у разі наявності фактичного показника лічильника, переданого самим споживачем, немає необхідності у контрольному знятті показників лічильника у споживача Оператором ГРМ, а фактичний показник лічильника був переданий споживачем 14.05.2022 року.

Звертає увагу, що АТ «Чернівцігаз» не отримував від позивача заяву про проведення звіряння фактично використаних об`ємів природного газу та сплачених коштів за послуги розподілу природного газу, не проводив з позивачем звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу та не підписував з позивачем відповідний акт звіряння за результатами таких дій.

Також зазначає, що із наявних в матеріалах справи відомостей, наданих АТ «Чернівцігаз», відсутній показник лічильника 575,79 м.куб станом на квітень 2022 року, вказаний показник 575,79 м.куб - це загальний об`єм природного газу, визначений позивачці за період з 01 липня 2020 року по 30 квітня 2022 року, в той час, як 430,589 м.куб - це показник лічильника, визначений позивачці станом на вересень 2022 року та зафіксований при проведенні робіт з демонтажу лічильника 30 січня 2024 року.

Відповідач, крім того, вказує, що неодноразово повідомляв суд письмово та неодноразово звертав увагу на те, що фактичний показник лічильника позивача (430 куб.м.) був врахований в обліку спожитих ним об`ємів природного газу, в зв`язку з чим відповідач відповідно до фактичних показників лічильника газу вже провів відповідне коригування (перерахунок) позивачу. У травні 2022 року зняв позивачу з обліку «- 567,84 м.куб», а у червні 2022 року зняв з обліку «- 4,53 м.куб», що разом становить 572,37 м.куб.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить оскаржуване рішення змінити, виклавши абзаци 52, 53 мотивувальної частини рішення в наступній редакції: «Проте із наявних в матеріалах справи відомостей наданих РГК «Чернівцігаз» розрахунку об`ємів спожитого природного газу станом на квітень 2022 року оператором ГРМ вказано 978,98 м3.

Отже, ОСОБА_1 як побутову споживачу природного газу АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» при здійсненні розрахунку обсягу спожитого станом на квітень 2022 року було додатково нараховано природний газ в об`ємі 572,37 м3 (978,98 - 406, 60), який останньою спожито не було».

В обґрунтування вказує, що в матеріалах справи знаходиться довідка, надана відповідачем, щодо об`ємів використаного природного газу за період з 01.12.2021 року по 30.09.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 за підписом комерційного директора В. Рейди (без дати ти вихідного номеру, далі - довідка).

З цієї довідки в графі «Показник лічильника, що формує об`єм газу, переданий на «Інформаційну платформу» за квітень 2022 року вказано 978,98 м.куб, а в травні 2022 року показник вже вказано 411,14 м.куб, в червні - 406,61 м.куб, тобто, по суті, Оператор ГРМ визнав, що необґрунтовано нарахував позивачу 572,37 м.куб. спожитого природнього газу та сам визначив об`єм надмірно нарахованого газу, але зробив цей перерахунок в травні, а не в квітні, як того просить ОСОБА_1 в позовній заяві.

Таким чином, вбачається, що для розрахунку помилково нарахованого об`єму газу необхідно було вказати показник лічильника споживача станом на квітень 2022 року - 978,98 м.куб та відняти показник лічильника споживача, після повного перерахунку відповідачем, станом на червень 2022 року - 406,60 м.куб, і отримати об`єм зайво нарахованого газу в розмірі 572,37 м.куб.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить таку залишити без задоволення, а рішення суду змінити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача сторона відповідача просить таку залишити без задоволення, рішення суду скасувати та ухвалити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Провадження у справі закрити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог приходить до наступних висновків.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції на підставі досліджених у своїй сукупності доказів по справі виходив з того, що ОСОБА_1 як побутову споживачу природного газу АТ «ОГС «Чернівцігаз» при здійсненні розрахунку обсягу спожитого газу станом на квітень 2022 року було додатково нараховано природний газ в об`ємі 145,21 м.куб (575,79 - 430,589), який останньою спожито не було.

За таких обставин, після встановлення факту відсутності споживання ОСОБА_1 природного газу в наведеному вище обсязі, АТ «ОГС «Чернівцігаз» повинен був здійснити корегування обсягу спожитого газу за адресою АДРЕСА_2 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 , проте таких дій останнім вчинено не було.

З урахування, що судом встановлено протиправність дій АТ «ОГС «Чернівцігаз» щодо збільшеного нарахування спожитого природного газу в цей період дійшов висновку щодо задоволення вимог та зобов`язання відповідача провести перерахунок об`ємів спожитого газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 , за період з 01 липня 2020 року по квітень 2022 року.

Вказане рішення суду першої інстанції таким вимогам закону відповідає не в повній мірі.

Судом встановлено наступне та підтверджується матеріалами справи.

Згідно довідки ТОВ «Чернівцігаз Збут» ОСОБА_3 підключена до газорозподільної системи та проводить споживання природного газу за адресою АДРЕСА_2 (т.1 а.с.10).

З розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01.10.2020 року по 30.04.2022 року заборгованість ОСОБА_1 склала 4597,05 грн (т.1 а.с.12).

Згідно витягу персональних даних, наданого РГК «Чернівцігаз», вбачається, що побутовий споживач ОСОБА_1 (ЕІС код - НОМЕР_3) спожила природного газу за період з 07.2020 року по 04.2022 року в об`ємі 575,79 м.куб (т.1 а.с.13).

Відповідно до фото лічильника його показник складав 00430,58 м.куб (а.с.25), що також підтверджується відомостями з особистого кабінету по особовому рахунку № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 (з інтернет- ресурсу 104.ua), де станом на 14.05.2022 року показання лічильника №5284852 становлять 406,61 м.куб, а станом на 06.11.2023 року показання лічильника №5284852 становить всього 430 м.куб (т.1 а.с.14).

30 січня 2024 року слюсарем AT «Чернівцігаз» було проведено демонтаж газового лічильника №5284852, особовий рахунок № НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_2 та зафіксовано показник демонтованого газового лічильника 00430,589 м.куб, що підтверджується відповідним актом демонтажу побутового лічильника (т.1 а.с.74).

Крім того, із доступних суду відомостей з ЄДРСР вбачається, що 19.11.2023 року відкрито провадження у справі №727/11537/23 за позовом ТОВ «Чернівцігаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за природний газ, а 16.02.2024 року ухвалою суду зупинено таке з підстав розгляду справи №725/541/24.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Законом України «Про ринок природного газу» визначено правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу.

Статтею 1 ЗУ «Про ринок природного газу» передбачено, що ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), послуг установки LNG. Регулятором ринку природного газу є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

Пунктами 17, 19, 39 ч.1 ст.1 ЗУ «Про ринок природного газу» визначено, що оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників); суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Оператор газотранспортної системи на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію, газотранспортної системи з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу, враховуючи поступовий розвиток ринку природного газу. Суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з транспортування природного газу, є оператором газотранспортної системи (ч. 1, 2 ст. 20 ЗУ «Про ринок природного газу»).

Взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, в тому числі побутовими споживачами, визначаються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП №2494 від 30 вересня 2015 року, та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року.

Відповідно до п.п.8 п.3 глави 2 розділу І КГС до основних функцій Оператора ГРМ належить забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ.

Згідно до п.2 глави 1 розділу ІХ КГС порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу.

У відповідності до п.1 глави 4 розділу ІХ КГС визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. У разі встановлення лічильника газу у комунальній квартирі об`єм споживання природного газу розраховується відповідно до кількості мешканців квартири та займаної ними площі.

Абзацами 4 та 5 п.5 глави 4 розділу ІХ КГС визначені об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Згідно п.п.5.1-5.3 Типового договору розподілу природного газу - облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку Споживача. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем.

Отже, за змістом наведених норм постачання ОСОБА_1 як побутовому споживачу природного газу здійснюється за обов`язковою участю оператора ГРМ, на якого законом покладено обов`язок вести облік об`єму (обсягу) споживання природного газу споживачем відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Судом встановлено, що у спірних правовідносинах статус оператора ГРМ має АТ «Черніцвігаз», до газорозподільної системи якого підключений позивач.

Саме відповідач, як оператор ГРМ веде облік та визначає об`єм спожитого позивачем природного газу (п.4.4 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, п.п.5.1-5.3 Типового договору розподілу природного газу), в тому числі із застосуванням коефіцієнту приведення природного газу до стандартних умов, і доводить ці показники до постачальника, який у свою чергу лише обраховує вартість зазначених оператором ГРМ спожитих позивачем об`ємів газу згідно встановлених НКРЕКП тарифів для населення.

Проведення розрахунків побутових споживачів з постачальником за спожитий природний газ згідно р.III Правил постачання, глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, здійснюються у наступному порядку:

Оператор ГРМ - визначає об`єм спожитого природного газу та передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача (абз.3 п. 5 глави 4 розділу IX Кодексу).

ТОВ «Чернівцігаз Збут» не здійснює постачання газу позивачу починаючи з травня 2022 року, а після вказаної дати таке постачання здійснює ТОВ ГК «Нафтогаз України», яке отримавши інформацію про об`єми (обсяги) спожитого побутовим споживачем природного газу за відповідний календарний місять, проводить лише розрахунок його вартості, а не отримує дані про щодо обсягів споживання природного газу побутовими споживачами безпосередньо від побутових споживачів, а отримує їх лише опосередковано від АТ «Чернівцігаз».

Відповідно до ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить серед іншого, комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 5 ч. 2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу, відповідачам), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з чинними тарифами.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі №638/11589/15-ц.

Разом з тим, в силу ч.2 ст.32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Тобто, згідно вимог Закону розмір оплати спожитих комунальних послуг визначається виключно двома способами: або за лічильниками або за встановленими нормами споживання.

Встановлення норм споживання є компетенцією КМУ. З 05 березня 2019 року об`єм спожитого газу позивачем обліковується за показниками лічильника, що встановлений в його квартирі.

Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Отже, визначення обсягів спожитого побутовими споживачами природного газу є виключною компетенцією Оператора ГРМ.

З довідки (т.1 а.с.49/зворот) щодо об`ємів використаного природного газу за спірний період вбачається, що в:

грудні 2021 року об`єм природного газу переданий оператору становив 166,77 м.куб, показник лічильника склав 578,39 м.куб;

січні 2022 року об`єм природного газу переданий оператору становив 266,29 м.куб, показник лічильника склав 844,68 м.куб;

лютому 2022 року об`єм природного газу переданий оператору становив 53,09 м.куб, показник лічильника склав 897,77 м.куб;

березні 2022 року об`єм природного газу переданий оператору становив 56,05 м.куб, показник лічильника склав 953,82 м.куб;

квітні 2022 року об`єм природного газу переданий оператору становив 25,16 м.куб, показник лічильника склав 978,98 м.куб;

травні 2022 року об`єм природного газу переданий оператору становив -567,84 м.куб, показник лічильника склав 411,14 м.куб;

червні 2022 року об`єм природного газу переданий оператору становив -4,53 м.куб, показник лічильника склав 406,61 м.куб;

липні 2022 року об`єм природного газу переданий оператору становив 2,43 м.куб, показник лічильника склав 409,04 м.куб;

серпні 2022 року об`єм природного газу переданий оператору становив 8,33 м.куб, показник лічильника склав 417,37 м.куб;

вересні 2022 року об`єм природного газу переданий оператору становив 12,63 м.куб, показник лічильника склав 430,00 м.куб.

З фотокартки лічильника та акту від 30 січня 2024 року, складеного слюсарем AT «Чернівцігаз» про демонтаж газового лічильника №5284852, особовий рахунок № НОМЕР_1 , зафіксовано показник демонтованого газового лічильника 00430,589 кубічних метрів.

Проте, із наявних в матеріалах справи відомостей, наданих РГК «Чернівцігаз» розрахунку об`ємів спожитого природного газу станом на квітень 2022 року, оператором ГРМ вказано 978,98 м.куб, а в подальшому, відкоригований на 567,84 м.куб і на 4,53 м.куб (978,98 - 567,84 - 4,53) 406,61 м.куб. з чого можна дійти висновку, що відповідачем було нараховано лишніх 572,37 м.куб, які ОСОБА_1 не споживалося.

Зазначена обставина також прослідковується зі справи №727/11537/23, в якій ТОВ «Чернівцігаз Збут» звернулося до ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості за природний газ у розмірі 4597,05 грн, що є еквівалентним до розрахунку заборгованості, який доданого до позову (т.1 а.с.12).

Стосовно доводів апеляційної скарги сторони відповідача щодо не розповсюдження положення п.6 г.4 р.IX Кодексу ГРМ на правовідносини, які виникли між сторонами спору, то колегія суддів вказує наступне.

Побутовий споживач має право не частіше одного разу на три місяці звернутись до Оператора ГРМ із заявою про проведення звіряння фактично використаних об`ємів природного газу та сплачених коштів за послуги розподілу природного газу. Оператор ГРМ на письмове звернення побутового споживача, не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання такого звернення, зобов`язаний провести з таким споживачем звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу. За результатами звіряння підписується відповідний акт. У разі виявлення розбіжностей між даними акта звіряння та даними Оператора ГРМ по особовому рахунку такого споживача проводяться коригування відповідно до підписаного акта звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу (п.6 г.4 р.IX Кодексу ГРМ).

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 зверталася до відповідача із заявою про проведення звіряння фактично використаних об`ємів природного газу, відсутній акт звірки, тощо, а тому посилання суду на вказану норму є безпідставним, однак не впливає на вирішення спору по суті, оскільки, така для споживача не є безумовною для судового захисту.

Стосовно доводів з приводу відсутності доказів подання споживачем фактичних показників лічильника спростовується історією показань з особистого кабінету по особовому рахунку № НОМЕР_2 (т.1 а.с.14), інших відомостей матеріали справи не містять, відповідачем протилежного не доведено.

Щодо визначення об`ємів газу, то самим відповідачем визнається факт, що у травні 2022 року було знято 572,37 м.куб з попереднього розрахункового показника 978,98 м.куб та 4,53 м.куб у червні 2022 року після подання позивачем показника 411,14 куб, що свідчить про існування спору щодо відповідності показників спожитого газу та неправомірність дій відповідача, що потягло за собою подання позову.

Зазначеною обставиною поза будь-яким сумнівом та порушенням судового провадження у справі №727/11537/23 встановлюється наявність спору на момент відкриття провадження у цій справі.

Таким чином, з урахуванням того, що під час вирішення спору встановлено, що відповідачем було здійснено приведення показників у відповідності до спожитих позивачем об`ємів газу, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача та закриття провадження з підстав відсутності предмету спору.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 з приводу помилковості визначення судом першої інстанції зайво нарахованого споживачу газу в розмірі 575,79 м.куб в замін вірного 572,37 м.куб. є обґрунтованими, що вказує на необхідність задоволення вимог апеляційної скарги.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, лише помилково вказав інший показник надлишково нарахованого газу споживачу.

Що стосується вирішення питання розподілу судових витрат, то суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

При поданні апеляційної скарги сторона позивача просила стягнути з відповідача 3000 грн за підготовку апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу відповідача та участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18).

Враховуючи положення ст.28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 року у справі №756/2114/17.

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».

У зазначеній постанові також вказано, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

В матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги від 29.09.2023 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т.1 а.с.234), розрахунок вартості послуг до договору, де обумовлена ціна вартості надання послуг в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 000 грн (т.1 а.с.235); ордер серії СЕ №1070229 від 07.08.2024 року на надання правничої допомоги ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції (т.2 а.с.17), акт прийому-передачі наданих послуг від 07.08.2024 року (т.2 а.с.18), квитанцію №0708/24 від 07.08.2024 року про оплату 3000 грн (т.2 а.с.19)

З врахуванням фактично виконаної адвокатом позивача роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, відсутності заперечень щодо визначеного розміру понесених витрат з боку відповідача, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000 грн.

За приписами ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 липня 2024 року в мотивувальній частині змінити, вказавши, що ОСОБА_1 було зайво нараховано 572,37 м.куб газу.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3 000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.Н. Лисак

Судді: Н.К. Височанська

І.М. Литвинюк