Провадження № 2-др/201/47/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

26 червня 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (третя особаКомунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з 28.09.2023р. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (третя особаКомунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, про зобов`язання вчинити певні дії.

29.04.2024р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог (а.с.№145-147), яке не оскаржувалось в апеляційному порядку та набрало законної сили.

03.05.2024р. до суду надійшла заява представника відповідачки адвоката Маркової Ю.В. (діє на підставі ордеру від 14.11.2023р.) про ухвалення додаткового рішення суду та стягнення з позивачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. В обґрунтування цієї заяви представник відповідачки посилалася на те, що у відзиві на позовну заяву були заявлені вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які з урахуванням часткового задоволення позову підлягають стягненню з позивачки на користь відповідачки.

Копія заяви про ухвалення додаткового рішення суду була надіслана відповідачкою на адресу сторін, що підтверджується наданими доказами.

Судова повістка-повідомлення повернулася від позивачки та відповідачки з позначками відповідно «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній», а третя особа отримала судову повістку-повідомлення, що підтверджується поштовим повідомленням.

19.06.2024р. в системі «Електронний суд» (дата формування 18.06.2024р.) до суду надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких представник позивачки - адвокат Чебикін С.В. (діє на підставі ордеру від 18.09.2023р.) посилався на те, що копії доказів, що підтверджують оплату витрат на професійну правничу допомогу не надсилались ані позивачці, ані її представнику, а тому згідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України не повинні прийматися судом. Також зазначив, що представником відповідачки не надано опису робіт (послуг), а відповідно до Специфікації до Договору про надання правової допомоги вартість послуг визначена із розрахунку трьох судових засідань, кожне з яких оплачується окремо у розмірі 2 000грн. за одне судове засідання. Проте, в даній цивільній справі судові засідання не проводились та розгляд здійснювався в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Просив відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

21.06.2024р. в системі «Електронний суд» (дата формування 20.06.2024р.) до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких адвокат Маркова Ю.В. посилалася на те, що повний перелік послуг, що надані та сплачені визначений в Договорі укладеному між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро, а вартість послуг, розраховується, відповідно до п. 2 Специфікації № 1. Вартість наданої адвокатом правової допомоги розраховувалася з вартості роботи адвоката за 1 годину 2 000грн. На підтвердження виконання робіт Адвокатським бюро надано відповідачці Акт виконаних робіт до Договору № 939 про надання правової допомоги від 06.11.2023р., копію якого представник подала і до суду. Просила задовольнити заяву та стягнути витрати на професійну правничу допомогу.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення, надані заперечення та письмові пояснення, письмові докази судових витрат відповідачки на професійну правничу допомогу, вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, отже в даному випадку - за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020р. (справа № 755/9215/15-ц) зазначила, що вимоги частини 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судових дебатів немає.

Подаючи відзив 16.11.2024р., представник відповідачки адвокат Маркова Ю.В. заявила про витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000грн., подавши копію договору про надання правової допомоги від 06.11.2023р. та специфікацію № 1 від 06.11.2023р.(а.с.№47,49).

03.05.2024р. представником відповідачки були подані докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000грн., а саме: копія договору про надання правової допомоги від 06.11.2023р., специфікація № 1 від 06.11.2023р., в якій в п. 3 зазначений порядок оплати та три квитанції до прибуткового касового ордеру № 01 від 06.11.2023р., № 02 від 27.11.2023р., № 03 від 18.12.2023р.

Через збій у формуванні заяви та через збій в роботі системі «Електронний суд» додаток до заяви про ухвалення додаткового рішення виявився пошкодженим, що підтверджується актом суду апарату суду від 03.05.2024р. та 17.06.2024р. представником відповідачки документи, що вказані у додатку до заяви про ухвалення додаткового рішення були повторно подані до канцелярії суду.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 17.10.2018р. по справі № 01/1894/17, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Зі змісту п. 3 договору № 939 про надання правової допомоги від 06.11.2023р. вбачається, що розмір гонорару визначається сторонами у специфікації, яка є невід`ємним додатком до цього договору.

Витрачений адвокатом час та розмір витрат на правничу допомогу, підтверджується також наданим актом виконаних робіт до Договору № 939 про надання правової допомоги від 06.11.2023р., згідно якого адвокатом витрачено 5 годин на ознайомлення з документами, формування правової позиції, підготовку та подання відзиву, клопотання про залучення третьої особи, заперечень на відповідь на відзив, заперечень на клопотання про долучення доказів, заперечень на заяву про зміну предмета позову, підготовку та подачу заяви про ухвалення додаткового рішення та вартість всіх цих послуг становить 10 000грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, яка здійснювалася адвокатом Марковою Ю.В., були надані в тому числі й 3 квитанції до прибуткового касового ордеру від 06.11.2023р., 27.11.2023р. та 18.12.2023р. (відповідно на суми 3 000 грн., 3 000 грн. та 4 000 грн.).

Зі змісту ухвали суду від 15.02.2024р. (а.с.№134-136) вбачається, що в задоволенні заперечень представника відповідачки на клопотання представника позивачки про долучення доказів, про зміну предмета та підстав позову, про долучення доказів відмовлено, а тому ці витрати, які вказані в акті виконаних робіт (загалом 2 год. та 4 000 грн.) стягненню з позивачки не підлягають.

Так само не підлягають стягненню з позивачки - час (0,5год.) та кошти (1 000 грн.), витрачені на подачу клопотання про залучення третьої особи, оскільки зі змісту ухвали суду від 15.02.2024р. вбачається, що таке клопотання було заявлено представником позивачки, а не відповідачки.

Отже, загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням подачі заяв по суті справи (відзиву, заперечень на відповідь на відзив) та заяви про ухвалення додаткового рішення становить 5 000 грн.

Ознайомившись із наданими представником відповідачки доказами, враховуючи принцип співмірності розміру витрат з реальними адвокатськими послугами, предметом позову та складністю справи, суд вважає необхідним стягнути з позивачки витрати відповідачки на професійну правничу допомогу у розмірі 1 539грн. 97коп., з урахуванням того, що позовні вимоги задоволені частково та сума задоволених позовних вимог дорівнює 31% від заявленої суми позовних вимог.

Таким чином, суд вважає необхідним заяву про ухвалення додаткового рішення суду задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 539грн. 97коп., а в задоволенні іншої частини заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 274, 279, 270 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (третя особаКомунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, про зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 539 грн. 97 коп. (одна тисяча п`ятсот тридцять дев`ять грн. 97коп.).

В задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.