Справа № 755/464/24
Провадження 2-з-73/24
ухвала

Іменем України

12 листопада 2024 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарі Григор`євій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2024 р. до Обухівського районного суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту, посилаючись на те, що Обухівський районний суд Київської області розглядає цивільну справу №755/464/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних за невиконання грошового зобов`язання.

В обґрунтування заяви вказано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 21.11.2018 р. був укладений договір позики згідно якого позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти на придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 житловий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка знаходиться на 3-му поверсі загальною площею 85,5 кв.м, житловою площею 20,6 кв.м, кількість кімнат 3, за номером №2-163, у розмірі 80000 доларів США, що еквівалентно 2280800 грн. згідно з офіційним курсом НБУ станом на 21.11.2018 р. Остаточний розрахунок щодо повернення суми позики не пізніше 01.02.2022 р. Проте у передбачений договором строк позика не була повернута. Рішенням Обухівського районного суду Київської області 30.03.2023 р. по справі №372/3302/22 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 21.11.2018 р. у розмірі 80000 доларів США, що еквівалентно 2220800 грн. Рішення набрало законної сили 01.05.2023 р. Однак дане рішення не виконано, грошові кошти позивачці не повернуті, в зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних за невиконання грошового зобов`язання. ОСОБА_2 придбано майнові права на квартиру, що підтверджується Попереднім договором купівлі-продажу квартири від 21.12.2018 р. укладеним між ТОВ «Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ», що діяла від свого імені та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Комфорт Таун» та ОСОБА_2 . Згідно п.1.2 Попереднього договору об`єктом купівлі-продажу за Основним договором буде квартира АДРЕСА_2 , житловий комплекс «Комфорт Таун», яка знаходиться на 3-му поверсі, загальна площа квартири 85.5 кв.м., житлова площа 40,6 кв.м, кількість кімнат 3. Станом на 30.07.2024 р. ОСОБА_2 в повному обсязі виконані свої зобов`язання за Попереднім договором від 21.12.2018 р. та сплачено на користь ТОВ «Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ» суму грошових коштів у розмірі 2417789,32 грн. Заявлений позивачем розмір індексу інфляції та трьох процентів річних за невиконання грошового зобов`язання становить 765606,19 грн., а відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання щодо повернення позики понад 2 роки. Позивач вважає, що майно відповідача може бути реалізовано нею з метою унеможливити звернення стягнення на це майно для погашення боргових зобов`язань, а тому невжиття заходу забезпечення позову у вигляді арешту майна може істотно ускладнити чи не унеможливити виконання судового рішення у разі задоволення позову.

В зв`язку з цим позивач просить суд накласти арешт на майнові права на квартиру, що належить відповідачу на підставі Попереднього договору купівлі-продажу квартири від 21 грудня 2018 р., укладеного між ТОВ «Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ», що діяла від свого імені та за рахунок активів Пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Комфорт Таун» та ОСОБА_2 .

Розгляд заяви проводився у порядку ч.1 ст.153 ЦПК України без виклику сторін.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В порядку ст.150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема може бути накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, частина 3 цієї ж статті передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження. Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У заяві позивач посилається на те, що вона звернулася до суду з позовну заяву про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних за невиконання грошового зобов`язання в сумі 795606,19 грн. Відповідач ОСОБА_2 прострочила виконання грошового зобов`язання щодо повернення позики понад 2 роки. У позивача є підстави вважати, що майно відповідача може бути реалізовано нею з метою унеможливити звернення стягнення на майно для погашення боргових зобов`язань. Разом з тим позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майнові права на квартиру, що належить відповідачу на підставі Попереднього договору купівлі-продажу квартири від 21 грудня 2018 р., укладеного між ТОВ «Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ», що діяла від свого імені та за рахунок активів Пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Комфорт Таун» та ОСОБА_2 .

Суд вважає, що заявником не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також, що такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту на майнові права на квартиру у судовому порядку є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог заяви, неспівмірність запропонованих заходів забезпечення позову, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя О.М. Зінченко