Провадження № 2/761/8573/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді - Анохіна А.М.,

при секретарі - Лазуренко А.В.,

за участю представника позивача - Масеха Б.О. ,

представника відповідача - Варицького Є.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 - Масехи Богдана Олеговича про залишення відзиву Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про захист прав споживача, розірвання договору, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Шевченківського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» про захист прав споживача, розірвання договору, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

03 вересня 2024 року надійшов сформований в системі «Електронний суд» адвокатом Варицьким Є.В. відзив на позовну заяву.

12 вересня 2024 року надійшла заява представника позивача адвоката Масехи Б.О. про залишення відзиву без розгляду.

Представник позивача - адвокат Масеха Б.О., у судовому засіданні просив повернути поданий представником відповідача відзив без розгляду, у зв`язку із пропуском строку його подання, оскільки представником відповідача не було надано суду доказів поважності пропуску строку на подання відзиву.

Представник відповідача - адвокат Варицький Є.В., у судовому засіданні просив продовжити строк на подання відзиву, оскільки такий строк був пропущений з поважних причин, оскільки з матеріалами позовної заяви з додатками зміг ознайомитись лише 28 серпня 2024 року.

Вислухавши думку учасників цивільного процесу, наведені ними підстави та заперечення щодо залишення відзиву без розгляду та поновлення строку на подання відзиву, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ( ст. 76 ЦПК України)

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Виходячи з положень статей 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Положення статі 81 ЦПК України, відображають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист.

При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі. Поряд із цим, таке право сторони також має свої межі. Тоді, коли особа використовує свої процесуальні права у сфері доказування всупереч їх меті, діє недобросовісно (у тому числі, несвоєчасно розкриває докази, чим перешкоджає іншій стороні повноцінно організувати свій захист), то починає зачіпатися загальний публічно-правовий інтерес в ефективному відправленні правосуддя, що повинно мати наслідком відповідну реакцію суду.

За приписами ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Також, ч. 2 ст. 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ст. 127 ЦПК України).

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 липня 2024 року Шевченківським районним судом міста Київ винесено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В ухвалі суду роз`яснено відповідачу його процесуальне право у визначений судом строк - 15 днів з дня отримання копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками, подати відзив на позов, який має відповідати ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до «Трекінгу-відправлень» за номером відправлення № 290, позовну заяву з додатками було направлено відповідачу та отримано. Рекомендоване повідомлення з відміткою про вручення у матеріалах справи відсутнє.

01 серпня 2024 року та 27 серпня 2024 року від представника відповідача були надіслані клопотання про надання копії позовної заяви.

03 вересня 2024 року до суду надійшов відзив на позов, поданий представником відповідача, з викладенням своєї позиції щодо підстав для відмови у задоволення позову, в якому міститься клопотання про поновлення строку на подання відзиву.

Представник обґрунтовує клопотання про поновлення строку тим, що тільки 28 серпня 2024 року отримав та ознайомився матеріали позовної заяви з додатками.

Відповідно до ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи питання дотримання відповідачем строків для подання відзиву на позов, визначених ч. 7 ст. 178 ЦПК України, з метою забезпечення змагальності сторін та рівних прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, з урахуванням вимог ст. 12 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання про залишення відзиву без розгляду слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись статями 76, 81, 83, 84, 126, 127, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - Масехи Богдана Олеговича про залишення відзиву Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07.10.2024.

Суддя Андрій АНОХІН