УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу.

Ухвалою від 20.09.2024 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження по цивільний справі, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21.10.2024 року від відповідач надійшла заява про надання строку на примирення терміном на шість місяців, а саме до 04 травня 2025 року, зупинити провадження по справі.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивачем 29.10.2024 року надана до суду заява, в якій просить відмовити у задоволенні клопотання відповідача про відтермінування розірвання шлюбу, надання часу на примирення, просить розглянути позов, задовольнити його та винести рішення про розірвання шлюбу, зазначивши, що жодного шансу на примирення між позивачем та відповідачем немає, вони не проживають разом, не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не спілкуються, примушення його до шлюбу буде суперечити його законним інтересам та порушувати право на особисте життя.

Представник позивача ОСОБА_2 31.10.2024 року подала заперечення на клопотання про надання часу на примирення сторін, просить відмовити у задоволенні клопотання, зазначивши, що позивачем у позовній заяві було вказано, що ініціатором розірвання стосунків була саме відповідач, вона наполягала на розірванні шлюбу. Підставою для надання строку для примирення сторін є бажання сторін зберегти сім`ю. Станом на сьогоднішній день примирення між позивачем та відповідачем є неможливим. Просила провести розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача.

Відповідно до ч.1ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Пленум Верховного Суду України у п.10 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року роз`яснив судам, що передбачене ч.1ст.111 СК України, вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5ст.191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

За приписом ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3. ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.4 ст. 56 СК України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом

При визначенні строку на примирення, суд з`ясовує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Позивач наполягає на розірванні шлюбі та зазначає, що вони з відповідачем разом не проживають 2023 року, сімейні стосунки не підтримують, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюбні відносини між ними фактично припинені, відповідач була ініціатором припинення стосунків, підтримувати в подальшому сімейні стосунки з відповідачем позивач не бажає, примирення між нами неможливе.

В той же час надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду (Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, справа № 761/33261/16-ц, від 26.11.18)

З огляду на наведене, зважаючи на думку позивача викладену в позовній заяві, та в заяві від 29.10.2024 року на клопотання відповідача, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

За таких обставин, суд, розглянувши клопотання відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.

На підставі ст. 111 СК України, керуючись ст.ст.251,253,258-261, ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про надання строку для примирення - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.І.Майдан