Справа № 346/4783/24
Провадження № 2-о/346/320/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Романчук Л.І.

заявниці ОСОБА_1

представників заявниці адвоката Стасюка Р.Ф.

Саффурі Ганем

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду і вказаною заявою, в якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період із січня 2007 року по 22.07.2023 року. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що починаючи з 2007 року вони стали спільно проживати без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , вести спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, спільний бюджет. За час спільного проживання у них народилися двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З початку військової агресії російської федерації ОСОБА_2 мобілізований до лав ЗСУ, а 22.07.2023 року останній зник безвісти в районі населеного пункту Кліщівка Бахмутського району Донецької області, а для отримання заявницею грошового забезпечення відповідно до ст. 9 Закону України " Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей " виникла необхідність у встановленні факту її спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю.

Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення, в яких просить в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити повністю, а розгляд справи проводити без його участі. Зазначає, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Однак, звертаючись із вказаною заявою, заявниця посилається на необхідність реалізації права на отримання соціальної допомоги, що передбачена Законом України " Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей ", а отже наявний спір про право. Крім того, належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, що вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю. Сам по собі факт спільного проживання без доведеності факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, не може свідчити, що між ними склалися та мали місце подружні відносини в період з січня 2007 року по 22.07.2023 року, а отже заявлені вимоги не є доведеними.

Предстаник заінтересованої особи - військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України в судове засідання не зявився, про його час і місце повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник заявниці, адвокат Стасюк Р.Ф., в судовому засіданні зазначив, що клопотання (письмові пояснення) представника ІНФОРМАЦІЯ_5 є надуманим, останній не є відповідачем у справі, тому не може заперечувати будь-яке право. ОСОБА_5 вважає, що спору про право не має та розгляд справи повинен відбуватися в тому порядку, в якому заявлено вказану заяву.

Заявниця в судовому засіданні підтримала позицію свого представника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши вказаних учасиків, суд дійшов наступних висновків.

Частиною сьомою статті 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною другою даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26 травня 2021 року у справі №523/19129/19 (провадження №61-10712св20) та від 17 листопада 2021 року у справі №214/1816/20 (провадження 61-6397св21), ухвалі від 2 травня 2022 року у справі №944/2326/21 (провадження №61-3761ск22).

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 3 лютого 2021 року у справі №644/9753/19 (провадження №61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі №643/6447/19 (провадження №61-14968св20), від 12 січня 2022 року у справі №227/2188/21 (провадження №61-18156св21) та від 26 січня 2022 року у справі №568/310/21 (провадження №61-16757св21).

У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Звертаючись до суду із вказаною заявою заявниця просить встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період з січня 2007 року по 22.07.2023 року.

Зі змісту заяви вбачається, що встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання нею грошового забезпечення відповідно до ст. 9 Закону України " Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей " після зниклого безвісти ОСОБА_2 .

Пунктом 2 частини 1 статті 3 цього Закону передбачено, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ч.6 ст. 9 вказаного Закону за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 розділу ХХХ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

Водночас, представник ІНФОРМАЦІЯ_5 заперечує щодо задоволення заявлених вимог у зв`язку з їх недоведеністю та вказує про наявний спір про право.

Відповідно до правил, передбачених ч.6 ст. 294 та ч.4 ст.315 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, в силу вимог положень ч. 4 ст. 315 ЦПК України, дана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається, що встановлення відповідного факту пов`язане з подальшим вирішенням спору про право (щодо соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей), який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження, що зумовлює залишення заяви без розгляду. Разом з цим заявниця не позбавлена можливості подати позов на загальних підставах.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 260, 261, ч.6 ст.294, ч.4 ст.315, ст.353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про встановлення факту її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без розгляду на підставі ч.6 ст.294 та ч.4 ст.315 ЦПК України.

Роз`яснити заявниці ОСОБА_1 , що вона має право подати позов на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Яремин М. П.