Справа № 497/3046/23
Провадження № 2/497/204/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2024 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Раца В.А.,

секретаря - Жукової Т.І.,

без участі сторін,

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Болграді, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання (встановлення) батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2023 року представник позивача Кірчев І.І. , який здійснює свої повноваження на підставі електронного ордеру серії ВН №1268863 від 20.11.2023 року (а.с.16), звернувся до суду шляхом формування документу в системі "Електронний суд" з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та просить постановити судове рішення, яким визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим внести зміни до актового запису №191 від 08.11.2023 року вчиненого 08 листопада 2023 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу стало відомо про народження дочки - ОСОБА_5. На даний час він проходить військову службу та перебуває в зоні активних бойових дій. Він мав та має стосунки з відповідачкою ОСОБА_3 та від цих стосунків народилася дочка. Так як відповідачка ОСОБА_3 на час перебування у стосунках між ними, перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , тому при реєстрації факту народження дочки в органах РАЦС реєстрація була проведена на підставі актового запису про шлюб між відповідачами. Він визнає своє батьківство, утримує свою дочку та цивільну дружину ОСОБА_3 , але хоче офіційно оформити своє батьківство, тому звертається до суду з позовними вимогами.

Ухвалою судді від 17.01.2024 року було відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

За клопотанням сторони позивача по справі 16.05.2024 року було призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, у зв`язку з чим зупинено провадження у справі.

20.08.2024 року після проведення експертизи, провадження по справі було поновлено та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18.09.2024 року по справі було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву, в який підтримав свої позовні вимоги, справу просить розглянути без його участі. Окрім цього його представник - Кірчев І.І. 04.11.2024 надав через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовну заяву просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 17.09.2024 року надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причину своєї неявки суд не повідомив, своєї позиції з приводу заявлених вимог не надав.

Від третьої особи Болградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов лист за вих.№139/24.8-29 від 16.02.2024 року, в якому третя особа зазначає про відсутність заперечень проти розгляду справу по суті та просить розглянути справу без участі представника відділу (а.с.38).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Охорона дитини в Україні регулюється Конституцією України, Конвенцією ООН про права дитини (1989 року), міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейним кодексом України, а також, інших нормативно-правовими актами, що регулюють суспільні відносини у даній сфері.

Як зазначено в Конвенції ООН про права дитини (1989р.), «…дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, ..дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності..».

Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Ізмаїл Ізмаїльського району Одеської області, про що Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 08 листопада 2023 року було складено актовий запис про народження №191, на підставі якого видано свідоцтво про її народження серії НОМЕР_1 (а.с.23). Як вбачається з актового запису витребуваного судом, державна реєстрація народження дитини проводилася на підставі актового запису про шлюб №125 від 12.11.2020 року, що складений Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області, тому батьком дитини вказаний « ОСОБА_2 », а матір`ю - « ОСОБА_3 ».

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 15.06.2023 року по справі №497/515/23, провадження № 2/497/307/23, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був розірваний. Рішення набрало законної сили 17.07.2023 року (а.с.24-25), тобто на момент народження дитини відповідачі вже разом не проживали та в зареєстрованому шлюбі не перебували.

Відповідно до ст. 121 СК України, - права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Тобто відповідно до вимог законодавства, а саме статті 122 СК України, права та обов`язки матері, батька та дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленими статтями 122 (визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою) та статті 125 (визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) цього Кодексу.

Згідно зі ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду.

Частиною 1 статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 128 СК України за відсутності такої заяви, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Від так у відповідності до ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року по справі № 591/6441/14-ц зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Так, на підставі ухвали суду від 16.05.2024 року судово-медичним експертом-імунологом Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи Кривда Р.Г. було проведено судово-медичну експертизу за результатами якої зроблено висновок №328, та молекулярно-генетичним аналізом ДНК було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , позивач по справі може являтися біологічним батьком ОСОБА_5 , народженої ОСОБА_3 , з ймовірністю 99,999999%, таким чином батьківство практично доведене.

Частиною 1 статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2ст. 150 СК України).

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ч.2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства.

В свою чергу, відповідачем по справі, ОСОБА_2 не надано суду жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених позивачем у позові.

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Судове рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) (п. 9 постанови Пленуму).

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Судом встановлено батьківство позивача, тому ця позовна вимога підлягає задоволенню.

Вирішуючи позов в частині зобов`язання Болградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, то ці вимоги також підлягають задоволенню.

Правилами ст. 134 СК України встановлено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п.2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установленням неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Пунктом 2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил передбачено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Також пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15-ц зазначено, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після.

За таких обставин, з огляду на встановлення факту батьківства, суд приходить до переконання про доцільність зміни прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Керуючись ст.ст. 122, 128, 129, 134, 145, 148 СК України, ст.ст.10, 13, 76-81, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання (встановлення) батьківства - задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, який зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , батьком малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки Одеської області, Ізмаїльського району, м.Ізмаїл.

Внести зміни до актового запису про народження №191 від 08 листопада 2023 року, який складений Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та записати батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, змінити прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Відомості про батьківство ОСОБА_2 - виключити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца