Справа № 161/9648/24
Провадження № 2/161/4759/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

21.05.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилась спільна дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 19.02.2020 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх спільної дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що даних коштів катастрофічно не вистачає на забезпечення достатнього рівня утримання дитини, оскільки в силу збільшення віку дитини зросли його потреби, а також зросли і ринкові ціни на продукти, одяг, лікарські засоби. У свою чергу, відповідач офіційно працевлаштований та має можливість забезпечити кращі матеріальні умови своїй дитині. На підставі викладеного та з врахуванням заяви про уточнення, просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн., щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

До початку судового засідання від позивачки на адресу суду надійшла заява, у якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає частково. Просив стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 4000 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 19.02.2020 року в цивільній справі № 167/1677/19 було вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх спільної дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Як встановлено судом, неповнолітній ОСОБА_3 продовжує проживати разом зі своєю матір`ю позивачкою ОСОБА_1 та перебувати на її утриманні, а відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від них.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що розмір аліментів, який на даний час стягується з відповідача на утримання їх спільного сина є недостатнім для його належного забезпечення, оскільки значно зросли ціни на продовольчі товари, а потреби збільшилися.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що за позовом одержувача аліментів суд може збільшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

Судом встановлено, що відповідач проходить військову службу по мобілізації, а 01.05.2024 року під час виконання бойового завдання зазнав поранення та 25.06.2024 року був госпіталізований до Комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня», що свідчить про погіршення стану здоров`я останнього.

На своєму утриманні відповідач також має доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Доказів перебування на утримані відповідача непрацездатної матері та дружини не надано.

Суд вважає за необхідне зазначити, що необхідність утримувати іншу дитину не виключає обов`язку позивача як батька надавати рівноцінну матеріальну допомогу неповнолітньому сину від попереднього шлюбу, який її потребує. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Факт народження у платника аліментів другої дитини та виникнення законного обов`язку щодо її утримання, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання іншої дитини. Застосування вищенаведених правових норм відповідає висновку, викладеному у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, від 3 червня 2020 р. у справі № 760/9783/18-ц, а тому суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує їх при вирішенні даного спору.

Суд вважає доведеним, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріальний стан позивачки погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітного ОСОБА_3 Дитина має потребу в соціальному розвитку та навчанні, у збалансованому харчуванні, забезпеченні одягом та засобами особистої гігієни тощо, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити його в повній мірі.

Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 ст. 182 СК України, передбачений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сума аліментів, яка стягується на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення суду від 19.02.2020 року, є недостатньою для належного забезпечення його потреб, тому заявлені позивачкою ОСОБА_1 вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають до часткового задоволення.

Однак, суд вважає, що позивачка не обгрунтувала належними та допустимими доказами тієї обставини, що відповідач має матеріальну спроможність сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі.

За наведених обставин, суд приходить до переконання про збільшення розміру аліментів, які стягуються на спільну дитину сторін до 4500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На переконання суду, визначений вище розмір аліментів є достатнім та справедливим.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, аліменти у зміненому розмірі на користь позивача підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1211,10 грн.

На підставі ст. ст. 180-183, 192 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 77-81, 141, 247, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів стягувати з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Рішення в повному обсязі складено 09 жовтня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук