Провадження № 22-ц/802/1062/24 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Черняк О. В.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» про визнання вимоги незаконною за апеляційною скаргою представника відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» адвоката Козлюк Зінаїди Ростиславівни на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2024 року накладено на адвоката Козлюк Зінаїду Ростиславівну штраф за зловживання процесуальними правами в дохід державного бюджету України ((отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-ні/21081100; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026007); код класифікації доходів бюджету: 21081100, в розмірі 3 028,00 гривень. У відповідності до положень частини 5 статті 148 ЦПК України стягувачем за даним виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, адвокат Козлюк З. Р. подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції будо допущено порушення норм процесуального права, оскільки підстави для стягнення штрафу з представника відповідача адвоката Козлюк З. Р. відсутні. Адже дії представника відповідача в судовому засіданні 16.08.2024 та 10.09.2024 року, що зафіксовані звукозаписами протоколу судового засідання, не свідчать, що вони суперечать завданням цивільного судочинства, а обставин, які б вказували на те, що дії представника відповідача, спрямовані на повторне чи систематичне невиконання процесуальних обов`язків, повторне чи неодноразове зловживання процесуальними правами, повторне чи систематичне неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваюче невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи по суті судом не встановлено та в оскаржуваній ухвалі не зазначено. Таким чином суд першої інстанції у своїй ухвалі не навів обґрунтованих мотивів застосування заходу процесуального примусу (штрафу) до адвоката Козлюк З. Р., а надання відповідей на запитання головуючого та учасників процесу в межах своєї компетенції та володіння інформацією не свідчить про зловживання представником відповідача АТ «Волиньгаз» адвокатом Козлюк З. Р. своїми процесуальними правами. Просить ухвалу скасувати.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Козлюк З. Р. апеляційну скаргу підтримала, позивачка ОСОБА_1 апеляційну скаргу заперечила.

Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Обсяг прав та обов`язків учасників цивільної справи визначений ст. 43 ЦПК України.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Матеріали справи та звукозапис судового засідання не містять доказів на підтвердження повторного чи систематичного невиконання представником відповідача процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами. В оскаржуваній ухвалі суду від 20.09.2024 року не наведено конкретних питань, на які не було надано відповіді представником відповідача, та не зазначено, які конкретно дії представника відповідача адвоката Козлюк З. Р. перешкоджали судочинству з встановлення обставин, які мали істотне значення для вирішення справи по суті. Відсутність можливості надати відповіді на ряд запитань позивача у судовому засіданні, пов`язана з тим, що деякі питання не були сформульовані чітко та зрозуміло, інші взагалі жодним чином не стосувались предмету спору, на питання головуючого представник надавала відповіді в межах власної компетенції і не ухилялася від них.

Дані обставини не можна визнати невиконанням представником відповідача процесуальних обов`язків чи зловживанням процесуальними правами.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення від 02 грудня 2010 у справі «Шульга проти України»). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі завдання саме державних органів (рішення від 20 січня 2011 року у справі «Мусієнко проти України»).

Заходи процесуального примусу не можна розглядати як вид відповідальності, а тим паче як покарання, оскільки вони покликані забезпечити виконання правил цивільного судочинства, а не покарати особу. Тобто вони повинні спонукати особу припинити протиправні дії, спрямовані особою на перешкоджання судочинства.

Зловживання процесуальними правами це цивільне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасника справи, що перешкоджає правосуддю.

Суд у своїй ухвалі не навів обґрунтованих мотивів застосування заходу процесуального примусу (штрафу) до позивача, які б явно свідчили про недобросовісність позивача у виконанні процесуальних обов`язків чи створення перешкод у вирішенні заявленого позову по суті, лише зазначив, що в діях позивача наявні ознаки неналежного виконання своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відсутні підстави для накладення штрафу на представника відповідача ОСОБА_4 з огляду на те, що зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій, чого не встановлено при розгляді даної справи у суді першої інстанції.

Крім того, суд постановив ухвалу про накладення штрафу не під час розгляду справи, а після ухвалення рішення у справі, що є порушенням норм процесуального права.

За таких обставин постановлена судом першої інстанції ухвала про застосування до представника відповідача адвоката Козлюк З. Р. заходів процесуального примусу у вигляді штрафу не ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає до скасування, а апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» адвоката Козлюк Зінаїди Ростиславівни задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2024 року в даній справі скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2024 року.

Головуючий

Судді :