Справа 359/6510/23
Провадження 2/359/346/2024

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2024р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Дьяченку В.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Бориспільської міської ради Київської області, третя особа відділ державного архітектурно-будівельного контролю Бориспільської міської ради Київської області про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

В липні 2023 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява (а.с.1-4), у якій представник позивача просить суд визнати за ОСОБА_3 право власності на самочинно збудовану прибудову «а3» загальною площею 46,2 кв.м. (приміщення 1,2,3,4) у квартирі АДРЕСА_1 .

Вимога вмотивована тим, що ОСОБА_3 має у приватній власності квартиру АДРЕСА_1 . Квартира знаходиться на приватизованій земельній ділянці, належній на праві власності Позивачу, площею 0,0458 га за адресою: АДРЕСА_2 . До вищевказаної квартири було здійснено прибудову «а3» загальною площею 23,2 кв.м. (приміщення 1,2,3,4). З метою покращення побутових умов проживання позивачка переобладнала та добудувала квартиру. Добудову до квартири було виконано саме на земельній ділянці, яка належить Позивачці на праві приватної власності. Відповідно до даних технічного паспорта на квартиру та довідки КП «Бориспільського бюро технічної інвентаризації» від 23 вересня 2022 № 5453, загальна площа квартири складає 55,0 кв.м., житлова - 29,1 кв.м., загальна площа по квартирі збільшилася на 12,1 кв.м., в тому числі збільшилася на 23, 2 кв.м. за рахунок прибудови «а3» та зменшилася на 11,1 кв.м. за рахунок зносу веранди, житлова площа по квартирі збільшилася на 0,5 кв.м. за рахунок перепланування без втручання в несучі конструкції, що відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 07 червня 2017 року №406 не підлягає прийняттю в експлуатацію. В позасудовому порядку вирішити питання щодо визнання права власності на прибудову не є можливим, оскільки Управління містобудування та архітектури Бориспільської міської ради відмовлено позивачу у наданні будівельного паспорту, а вказана обставина в свою чергу є перешкодою у введенні прибудови до будинку в експлуатацію.

06.07.2023 року ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження (а.с.89).

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 07 вересня 2023 року, у якості третьої особи залучено Відділ архітектурного контролю Бориспільської міської ради (а.с.93-95).

28 вересня 2023 року до канцелярії Бориспільського міськрайонного суду надійшли письмові пояснення третьої особи (а.с.100-104), відповідно до яких представник заперечив, щодо заявлених позовних вимог та просив в задоволенні позову відмовити. Обґрунтовує тим, що відповідно до наданого технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 в плані квартири АДРЕСА_3 вбачається, що було здійснено втручання в зовнішню огоджувальну несучу конструкцію шляхом влаштування дверного прорізу та виконано прибудову, що вже є не переплануванням, а реконструкцією. Відповідно до технічного паспорта від 23.09.2022 № 10283, який міститься в матеріалах судової справи відсутня інформація про рік виконання реконструкції квартири (будівництво прибудови «а3») та нового будівництва сараю «Б». Дана квартира є об`єктом нерухомості в багатоквартирному житловому будинку і будівництво прибудови є реконструкцією всього багатоквартирного будинку, а отже, має бути згода всіх співвласників на виконання реконструкції всього багатоквартирного будинку. В даному випадку влаштування дверного прорізу було здійснено в зовнішній огоджувальній несучій конструкції. Тобто, прибудова «a3» приєднана до зовнішньої огоджувальній несучої стіни багатоквартирного будинку. З доданих матеріалів до Позовної заяви вбачається, що загальна площа квартири збільшилася та згідно технічного паспорта складає 55,0 кв. м. Відбулася зміна геометричних розмірів, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників щодо квартири, а саме: в частині загальної площі, а отже, постанова Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 406 не може бути застосовано у даній ситуації. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Враховуючи викладене, відділ заперечує проти задоволення позовних вимог позивача.

13 грудня 2023 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.131).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Зазначив, що з метою покращення побутових умов проживання Позивачка переобладнала та добудувала квартиру.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Подав заяву у якій просив проводити розгляд справи без його участі (а.с.110).

Представник третьої особи в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечив та в задоволенні позовних вимог просиві відмовити, пославшись на відсутність згоди інших співмешканців на реконструкцію квартири та відсутністю дозволу на початок робіт по реконструкції.

Заслухавши представника позивача та думку представника третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 11 вересня 1997 року за договором придбала квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 (а.с.5).

Право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано в КП «Бориспільське БТІ» від 12 вересня 1997 року на підставі договору купівлі-продажу від 11 вересня 1997 року посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі за №2782 (а.с.5 зворот).

ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка, площею 0, 0458 га за адресою: АДРЕСА_2 . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Кадастровий номер: :06:038:0031, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 26.01.2015 року, індексний номер 3268817 (а.с.74) .

Відповідно до довідки №757 від 27.09.2022 року, наданої КП «Бориспільське Бюро технічної інвентаризації» квартира АДРЕСА_1 складається з трьох кімнат, загальною площею 55,0 кв.м., житлова площа 29.1 кв.м. Документи, що надають право на виконання будівельних робіт на реконструкцію квартири (будівництво прибудови «а3» загальною площею 23,2 кв.м), не надані. Загальна площа по квартирі збільшилась на 12,1 кв.м, в тому числі збільшилась на 23,2 кв.м за рахунок прибудови «а3» (документи, що надають право на виконання будівельних робіт, не надані) та зменшилась на 11,1 кв.м за рахунок зносу веранди. Житлова площа по квартирі збільшилась на 0,5 кв.м за рахунок перепланування без втручання в несучі конструкції, що відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. № 406 не підлягає прийняттю в експлуатацію (а.с.11).

Позивач у квітні 2023 року зверталась до відділу управління містобудування та архітектури Бориспільської міської ради із заявою на видачу будівельного паспорта забудови земельної ділянки площею 0, 0458 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :06:038:0031 (а.с.76).

Повідомленням управління містобудування та архітектури Бориспільської міської ради від 19.04.2023 року №А149413856, відмовлено в наданні будівельного паспорта забудови земельної ділянки відповідно, а саме: Невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам (а.с.77).

З технічного паспорта, виготовленого за станом на 23.09.2022 року, на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що документи , що надають право на виконання будівельних робіт на об`єкти: реконструкція квартири (будівництво прибудови «а3»); сарай «Б» замовником технічної інвентаризації не надані (а.с.121-125).

За п.12. постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК ). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК ), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК ). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Відповідно до змісту частини четвертої статті 375 ЦК України у разі, коли власник здійснює на його земельній ділянці самочинну забудову, її правові наслідки встановлюються статтею 376 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

З огляду на спеціальне застереження, наведене у частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

У пункті 45 постанови від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц Велика Палата Верховного Суду наголосила, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 зазначила, що особа не набуває права власності на об`єкт самочинного будівництва (пункт 148).

Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК України), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це право не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК України).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи справу за позовом власника (землекористувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановити усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушення будівельних норм та правил.

На підставі частини третьої статті 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, яка перебуває у власності особи, за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проєктною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК України).

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення позивача до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації, відмова у такому прийнятті і докази на підтвердження того чи були допущені порушення будівельних норм та правил в самочинно збудованому майні, тому у задоволені позову слід відмовити.

Судові витрати вирішити на підставі ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,76-81,263-265,268,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 червня 2024 року.

Суддя Чирка С.С.