Номер провадження: 22-ц/813/5365/24
Справа № 504/5256/23
Головуючий у першій інстанції Сафарова А.Ф.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Сафарової А.Ф. 09 лютого 2024 року у смт. Доброслав Одеської області, -

встановила:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що вона з відповідачем має спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач довгий період часу не утримував спільну дитину, не надавав матеріальної допомоги на її утримання, повністю самоусунувся від своїх батьківських обов`язків. Весь період часу дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Знаючи про те, що дитина потребує постійної батьківської уваги, любові і допомоги, ОСОБА_2 ухилявся від покладеного на нього обов`язку, згідно ст. 180 СК України, по утриманню та вихованню дитини, не надавав матеріальної допомоги на її виховання. 27.04.2018 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. ІНФОРМАЦІЯ_2 донька досягла повноліття. На даний час ОСОБА_3 навчається у Міжнародному гуманітарному університеті, є студенткою 2 курсу факультету лінгвістики і перекладу (спеціальність 053 «Психологія», рівень вищої освіти: бакалавр) денної форми навчання, на умовах контракту. Строк навчання - до 30.06.2026 року. Для навчання дитини, її утримання (одяг, взуття, їжа, навчальні приладдя, побутові речі та прилади, тощо) під час повсякденного та навчального життя, необхідні великі витрати. Позивач разом із дитиною залишилися у скрутному матеріальному становищі та дитина потребує матеріальної допомоги. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, тому ОСОБА_1 вимушена була звернутися до суду із даним позовом про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітньої ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення донькою двадцяти трьох років, а саме до 27.11.2028 року.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.02.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно від дня пред`явлення позову 04.12.2023 року і до досягнення донькою ОСОБА_3 двадцяти трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач є здоровою людиною, проходить військову службу в ЗСУ та має постійний дохід - щомісячне грошове забезпечення від 55000 грн. до 125000 грн., тим самим, немає підстав для того, що розмір аліментів з 1/4 частини доходу був зменшений до 1/6 частини.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу сторін, який розірвано рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.09.2010 року по справі № 2-2526/2010, у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Після розірвання шлюбу із ОСОБА_2 . 27.09.2010 року, ОСОБА_4 30.04.2014 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 та змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

Судовим наказом Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.04.2018 року по справі № 504/1149/18, з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 11.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Згідно довідки за вих. № 3071 від 10.09.2023 року, виданої в.о. декана факультету лінгвістики і перекладу Міжнародного гуманітарного університету ОСОБА_7 , ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу факультету лінгвістики і перекладу (спеціальність 053 «Психологія», рівень вищої освіти: бакалавр) денної форми навчання Міжнародного гуманітарного університету акредитованого IV рівнем, на умовах контракту. Строк навчання на РВО - з 01.09.2022 року по 30.06.2026 року.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_2 та ОСОБА_8 народилася донька ОСОБА_9 .

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 було зареєстровано 12.09.2023 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

З наданої відповідачем медичної документації у виді виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) № 5234 хворого, виданої відділенням серцево-судинної хірургії Обласної дитячої клінічної лікарні МОЗ України та виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 12.01.2024 року, вбачається потреба у понесенні додаткових витрат на лікування доньки від другого шлюбу ОСОБА_9 , що пов`язані із станом здоров`я останньої.

Згідно ст. 53 Конституції України, кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»).

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на повнолітню доньку, яка продовжує навчатися, суд першої інстанції правильно врахував, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітня донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Врахувавши принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дітей, матеріальний стан платника аліментів, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про можливість стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно від дня пред`явлення позову 04.12.2023 року і до досягнення донькою ОСОБА_3 двадцяти трьох років, а саме до 27.11.2028 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення потреб ОСОБА_3 , її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а також з урахуванням рівності прав дітей.

Колегія суддів також враховує, зо Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16.02.2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд зазначав, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Враховуючи обставини, що мають істотне значення, прийнявши до уваги те, що утримання повнолітньої дитини є обов`язком як батька, так і матері, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відповідач є здоровою людиною, проходить військову службу в ЗСУ та має постійний дохід - щомісячне грошове забезпечення від 55000 грн. до 125000 грн., є безпідставними та такими, що не підтверджені жодним належним доказом.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що згідно положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що у справах за позовом стягувача аліментів про стягнення аліментів на повнолітню дитину саме стягувач має надати докази на підтвердження тих обставин, на які посилається у своїх доводах у позові, зокрема і про те, які доходи платник аліментів має на час розгляду питання про стягнення аліментів. Те ж саме стосується і посилання позивачки на її скрутне матеріальне становище.

При цьому суд має виходити з матеріального становища обох сторін.

У даному випадку, ОСОБА_1 не зверталась до суду першої інстанції про витребування доказів про майновий стан відповідача, а суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

На підставі викладеного колегія суддів доходить до висновку, що доводи апелянта є припущеннями, а на припущеннях суду заборонено ухвалювати судове рішення (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.02.2024 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2024 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе