Справа № 285/6177/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді - Кучиної Н.Г.,

з участю секретаря судового засідання Корпесьо В.Р.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Купця Л.П. ,

представника вдповідача - Мамай І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання сім`єю як чоловіка та жінки, -

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

27 жовтня 2023 року до Рівненського міського суду Рівненської області за підсудністю згідно ухвали Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 жовтня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки на підставі ч. 1 ст. 27 ЦПК України, а саме у зв`язку з реєстрацією відповідача у м. Рівне.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 2013 року вона почала проживати разом однією сім`єю з ОСОБА_4 , як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. Поскільки на той час вона проживала в Баранівському районі Житомирської області, то після узгодження з ним жити однією сім"єю вона переїхала до м. Новоград-Волинського /м. Звягель/, де вони проживали за його адресою по АДРЕСА_1 . Ця квартира належала його матері ОСОБА_5 , яку ОСОБА_6 успадкував на підставі спадкового договору після її смерті. Проживаючи однією сім"єю, вони вели спільне господарство, кошти які були в нього та в неї вони використовували на власні потреби. Разом з ОСОБА_4 вони ходили в гості до знайомих, спілкувались з його дітьми. Ці обставини чітко стверджуються їх сімейними фотографіями. Про це можуть підтвердити свідки, з якими вони спілкувались. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_2 . Під час того, як ОСОБА_6 хворів вона доглядала за ним, проводила комунальні виплати, а після його смерті провела похорони. Проте, після смерті рідні покійного змусили її забрати свої речі та вибратись до свого помешкання. На даний час, після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина і спадкову справу відкрито у Звягельській державній нотаріальній конторі, саме за заявою ОСОБА_3 . Вона також зверталась до нотаріальної контори, але їй роз"яснили, що до переліку спадкоємців вона може бути включення тільки за рішенням суду.

Короткий зміст відзиву

Відповідач ОСОБА_3 подала через канцелярію суду відзив на позов, відповідно до якого проти задоволення позову заперечує. Вказує, що з позивачкою її дідусь останні роки свого життя періодично зустрічався, однією сім?єю вони не проживали, наміру зареєструвати шлюб у дідуся не було, про що свідчить відсутність у позивачки свідоцтва про шлюб. У вільний від роботи час вони зустрічалися, відпочивали разом. Дідусь щодня працював водієм автобусу на ОСОБА_7 напрямку, що було зручно позивачці, в плані зустрічей, так як вона постійно проживала в Баранівському районі, вела домашнє господарство, обробляла землю. Дідусь в цьому участі не приймав. Спільне господарство вони не вели. В кожного було своє окреме житло. Крім заробітної плати, дідусь отримував пенсію, мав власні заощадження, всі платежі по оплаті комунальних послуг проводив сам безпосередньо за свої кошти. Хворіти почав за місяць до смерті, ходити та розмовляти перестав за два тижні. До цього періоду він був повністю дієздатний та сторонньої допомоги не потребував. За період хвороби вона була постійно з дідусем на телефонному зв?язку та приходила до нього, хоча зі сторони позивачки неодноразово були в цьому перешкоди. Він періодично останній тиждень свого життя лишався сам в закритій квартирі, двері їй не відчиняли, слухавку йому не передавали, мотивучи це тим, що лікар порадив спокій та менше відвідувачів. ІНФОРМАЦІЯ_2 її дідусь, ОСОБА_4 помер. З дідусем вони були постійно на зв?язку, зідзвонювались, вітали один одного з днями народження та зі святами, відвідувала його на останнє Різдво, не дивлячись на те, що з біологічним батьком (сином дідуся) не спілкуємося з 2007 року, з часу розірвання шлюбу між її батьками. Зазначає, що всі меблі та побутова техніка, які були в квартирі дідуся були придбані ним до зустрічі з позивачем. Комунальні платежі дідусь сплачував сам, так як він офіційно працював, отримував пенсію та заробітну плату.

Короткий зміст відповіді на відзив

Позивачем надано відповідь на відзив, в якому вказує, що відповідачем у відзиві не надано жодного доказу, що підтверджують обставини, на яких грунтуються заперечення відповідача. Проте, що в неї є дідусь вона згадала, коли подала заяву про прийняття спадщини. До своїх заперечень на її позовну заяву ОСОБА_3 додала ще й і заяву ОСОБА_8 , своєї матері і бувшої дружини її батька. В своїх доводах вони нічого не пишуть про обставини, як покійний ОСОБА_6 проживав останні десять років. А справа в тому, що покійний проживав з своєю матір"ю, яка була лежача і саме як жінка, вона доглядала до її аж смерті. Відповідно квартира і перейшла до ОСОБА_4 як спадкоємця померлої. В цій квартирі вони зробили ремонт, придбали спільне майно. Він працював водієм, і вона також працювала, а тому разом з ОСОБА_4 в них були спільні кошти на затрати про які вона зазначила. Про все це ніхто не знав, бо з ним ні син, ні внучка не спілкувались і не цікавились його станом здоров"я і тим як він проживає. З ОСОБА_4 спілкувався лише інший син, який проживає в Росії. Останні роки перед смертю ОСОБА_4 тяжко хворів і вона, з якою ОСОБА_4 проживав без реєстрації шлюбу, була біля нього в Обласній клінічній лікарні ім. О.Ф Горбачевського м. Житомира. Перебуваючи в лікарні, про стан ОСОБА_4 цікавився тільки його син, що наданий час проживає в Росії і за допомогою телефонного зв?язку, вона передавала йому всі відомості про здоров"я батька. Комунальні послуги вона також сплачувала від її чоловіка, бо на ньому були всі рахунки. Відповідачка зі своєю матір"ю цих обставин не знали і не можуть знати, бо після того як помер ОСОБА_4 його похоронами також займалася вона. Після його смерті всі згадали, що був батько, дідусь і в першу чергу почали зламувати замки та вибивати вікна, що змусило її переїхати до своєї будівлі в село.

Короткий зміст заперечень відповідача.

04 березня 2024 року представник відповідача адвокат Мамай І.Є. подала заперечення/додаткові пояснення по справі, в яких вказала, що особою, що має першочергове право на спадкування за законом є син померлого ОСОБА_9 , який відмовився від прийняття спадщини на користь своєї доньки ОСОБА_3 вказала, що показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Рух справи

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 жовтня 2023 року цивільна справа № 285/6177/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання сім`єю як чоловіка та жінки передано до Рівненського міського суду Рівненської області (а.с. 26).

27 жовтня 2023 року до Рівненського міського суду Рівненської області за підсудністю згідно ухвали Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 жовтня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки .

Передана судді Рівненського міського суду Рівненської області Кучиній Н.Г. 30 жовтня 2023 року.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання на 20 листопада 2023 року (а.с. 32, 33).

В судовому засіданні 20 листопада 2023 року в режимі відеоконференції представник позивача адвокат Купець Л.П. заявив клопотання про відкладення розгляду справи, у зв" язку з тим, що не ознайомлений з відзивом відповідача (а.с. 59).

Розгляд справи відкладений на 12 грудня 2023 року.

В судовому засіданні 12 грудня 2023 року в режимі відеоконференції представник позивача адвокат Купець Л.П. заявив усне клопотання про оголошення в судовому засіданні перерви (а.с. 63).

Розгляд справи відкладений на 12 січня 2024 року.

Ухвалою суду від 12 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07 лютого 2024 року (а.с. 78,79).

В судове засідання 07 лютого 2024 року сторони не з"явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомили (а.с. 92а).

Розгляд справи відкладений на 07 березня 2024 року.

В судовому засіданні 07 березня 2024 року в режимі відеоконференція відповідач та її представник адвокат Мамай І.Є. заявили клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 109-111).

Розгляд справи відкладено на 08 квітня 2024 року .

В судовому засіданні 08 квітня 2024 року в режимі відеоконференції допитані свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та оголошено перерву до 26 квітня 2024 року (а.с. 114-118).

В судовому засіданні 26 квітня 2024 року допитані свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Судом оголошено перерву, у зв"язку з необхідністю залучення працівника суду для перегляду диска до 24 травня 2024 року (а.с. 125-129).

В судове засідання 24 травня 2024 року з"явився представник відповідача адвокат Мамай І.Є., від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с. 131).

Розгляд справи відкладений на 07 червня 2024 року.

07 червня 2024 року, у зв"язку з повідомленням про замінування приміщення Рівненського міського суду Рівненської області , судове засідання відкладено на 11 липня 2024 року.

В судове засідання 11 липня 2024 року учасники справи не з"явилися, від представника відповідача адвоката Мамай І.Є. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з перебуванням у відпустці (а.с. 137-139).

Розгляд справи відкладений на 09 жовтня 2024 року.

З 05 серпня 2024 року по 10 вересня 2024 року головуючий суддя перебував у щорічній відпустці.

В судове засідання 09 жовтня 2024 року з"явився представник відповідача адвокат Мамай І.Є., від представника позивача адвоката Купця Л.П. надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв"язку з неможливістю прибути в судове засідання (а.с. 142).

Розгляд справи відкладений на 12 листопада 2024 року.

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В судовому засіданні 12 листопада 2024 року позивач та її представник просили позов задоволити, з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача 12 листопада 2024 року в судовому засіданні просили в позові відмовити, з підстав, викладених у відзиві.

Покази свідків

В судовому засіданні 08 квітня 2024 року в режимі відеоконференції допитані свідки зі сторони позивача.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що знає ОСОБА_1 більше як 20 років, а померлого ОСОБА_4 більше 10 років. Вдома в них не була, однак бачила їх разом постійно в автобусі, оскільки ОСОБА_4 працював водієм. Знає, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 . Також вказала, що їй відомо, що позивачка ще й доглядала його матір. Крім того, зазначила, що зі слів покійного ОСОБА_4 їй відомо, що вони разом робили ремонт, купували меблі. Позивачка також займалася похованням ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що з ОСОБА_1 знайома з 2013 року. Відповідачки не знає. Померлого знає з 1998 року. Вказала, що ОСОБА_4 з першою дружиною розлучився та з 2013 року проживав разом з ОСОБА_1 . З позивачкою познайомилася вдома у ОСОБА_4 . Зазначила, що позивачка доглядала матір ОСОБА_4 . Коли вона приходила в гості до ОСОБА_4 завжди була ОСОБА_1 , втім інших родичів не бачила. Повідомила, що бачила як вони разом робили покупки до квартири, позивач привела квартиру в порядок, купляли речі, робили разом ремонт, обновивили кухню. Зі слів ОСОБА_4 їй відомо, що вони вели спільний бюджет. Коли ОСОБА_4 захворів, лікуванням займалася ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що знайома з ОСОБА_15 з 2013 року, ОСОБА_16 не знає. Повідомила, що ОСОБА_1 жила у ОСОБА_4 , однак вона в їх квартирі не була, але бачила як вони разом робили ремонт, ставили нові двері, оскільки вона є їх сусідкою. ОСОБА_1 доглядала маму ОСОБА_4 . Тобто вони жили як одна сім"я. Відповідачку жодного разу там не бачила. Підтвердила, що ОСОБА_1 , до смерті доглядала ОСОБА_4 і займалася організацією поховання.

В судовому засіданні 26 квітня 2024 року допитані свідки зі сторони відповідача.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що померлий ОСОБА_4 , проживав у вказаній квартирі з 2014 року і до дня смерті. Квартира перейшла йому в спадок від матері. До 2014 року ОСОБА_4 проживав з нею, в її квартирі та був прописаний до 2014 року, а тому посилання позивача на те, що вона з ОСОБА_4 проживала з 2013 року не відповідає дійсності. Вказала, що померлий мав власні кошти, за які міг самостійно утримувати квартиру.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що померлий ОСОБА_4 був її колишнім чоловіком, з яким вони прожили в зареєстрованому шлюбі з 1979 року по 1999 рік, від шлюбу вони мають двох синів, а відповідачка це її онука. Вказала на те, що покійний проживав поруч з її будинком, то вони бачилися часто. Запевнила, що ОСОБА_4 не проживав з позивачкою як одна сім`я, вони спільного господарства не вели, ОСОБА_1 приїжджала періодично до нього.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з паспортними даними місце проживання позивача ОСОБА_17 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 липня 1988 року (а.с. 5).

Також з паспорта позивача вбачається, що з 03 жовтня 1992 року зареєстровано шлюб з ОСОБА_18 , від якого у ОСОБА_1 та ОСОБА_18 є двоє дітей: ОСОБА_19 , 1993 р.н. та ОСОБА_17 , 1997 року (а.с. 50).

В судовому засіданні встановлено, що чоловік позивача ОСОБА_18 помер, відтак смерть одного з подружжя об`єктивно припиняє існування шлюбу як сімейного союзу дружини та чоловіка.

Позивач стверджує, що з 2013 року вона почала проживати з ОСОБА_4 однією сім"єю як чоловік та жінка.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 08 лютого 2023 року Звягельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 65 років (а.с. 6).

З лікарського свідоцтва про смерть № 80 від 07.02.2023 року слідує, що причиною смерті ОСОБА_4 була ракова інтоксикація, метастази в головний мозок, захворювання нирок (а.с. 7).

Відповідно до спадкового договору, зареєстрованого в реєстрі за № 864 11 червня 2020 року ОСОБА_5 передала після своєї смерті у власність ОСОБА_4 належну їй квартиру на праві особистої приватної власності під номером АДРЕСА_2 (а.с. 8,9).

Згідно долученої відповідачкою інформаційної довідки № 2735 від 09.11.2023 року за даними відділу ведення реєстру територіальної громади Центру надання адміністративних послуг міської ради на момент смерті ОСОБА_4 був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 52).

Відповідно до довідки, виданої ФОП ОСОБА_20 ОСОБА_4 дійсно працював у ФОП ОСОБА_20 на посаді водія автобуса, до 10 січня 2023 року (а.с. 53).

Згідно з заявою, зареєстрованою в реєстрі за № 540 11 липня 2023 року ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Якубовської Т.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с. 53).

Згідно з заявою, зареєстрованою в реєстрі за № 539 11 липня 2023 року ОСОБА_9 звернувся до приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Якубовської Т.О. із заявою про відмову від спадщини після смерті батька - ОСОБА_4 на користь онуки померлого (його дочки) ОСОБА_3 (а.с. 54).

Відповідно до частин 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 Цивільного кодексу України необхідне встановлення таких юридичних фактів як: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та позивач (заявник) проживали однією сім`єю.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 №5-рп/99, у якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження N 14-130цс19) зроблено висновок, що "вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)".

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18).

Позовна заява мотивована тим, що з 2013 року позивач почала проживати однією сім`єю з ОСОБА_4 як подружжя без реєстрації шлюбу. Майже 10 років вони прожили разом, як чоловік і дружина, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах.

Після тривалої хвороби ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на лікуванні в КНЦ "ЦПМСД" Новоград-Волинської МР.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису із CD диска, долученого до матеріалів справи позивачем вбачається, що ОСОБА_4 перебував у лікарні, був у безпорадному стані та лише позивач доглядала за ним. При цьому, відповідач дідуся жодного разу не відвідала у лікарні.

Натомість в матеріалах справи наявні докази, долучені позивачкою 23.01.2024 року, з яких вбачається, що Звягельський РВП ГУНП в Житомирській області на звернення адвоката Купця Л. повідомлено, що ОСОБА_1 12.03.2023 року зверталась до Звягельського РВП з повідомленням щодо проникнення до квартири АДРЕСА_2 , які підтверджують доводи позивачки в тій частині, що онука (відповідач) чинила перешкоди позивачу у проживанні в квартирі ОСОБА_4 після його смерті, що свідчить про те, що онука ОСОБА_4 - ОСОБА_3 переслідувала лише матеріальну мету.

Суд зазначає, що факт спільного проживання позивача та ОСОБА_4 однією сім`єю стверджується, серед іншого, долученими позивачем спільні сімейні фото, з яких вбачається, що вони постійно проводили час разом як подружжя.

Також, з оглянутих в судовому засіданні фотосвітлин з CD диска вбачається, що в період з 2016 року по лютий 2023 роки ОСОБА_1 з ОСОБА_4 проводять разом час, відпочивають, ходять на дні народження, ведуть спільне господарство, тобто пов`язані спільним побутом, і в розумінні ст.3 СК України ці особи складають сім`ю.

Будь-яких доказів в спростування цих обставин відповідачем та його представником не надано.

Суд також бере до уваги показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , оскільки їх пояснення стосуються різносторонніх деталізованих фактичних даних, які підтверджують наявність усталених відносин, які притаманні подружжю, і узгоджуються у зазначеній частині з письмовими доказами у справі.

Натомість, покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_8 суд оцінює критично, оскільки факт перебування таких свідків, зокрема, у родинних відносинах не має визначального значення через сам предмет доказування, оскільки охарактеризувати характер відносин можуть люди, що входять до вузького кола спілкування.

Отже, заперечуючи факт спільного проживання позивачки з її дідусем ОСОБА_4 однією сім`єю, відповідач жодних аргументів стосовно вищезгаданих доводів позовної заяви та долучених до неї доказів не навела, обмежуючись лише посиланням на недостатність доказів.

Таким чином, суд вважає, що сукупністю досліджених судом доказів підтверджується той факт, що позивач проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад десять років та відносини між ними носили характер сімейних, вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).

Так, допитані в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підтвердили, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 робили ремонт в квартирі, ОСОБА_21 вела спільне господарство з ОСОБА_4 , разом доглядали за матір"ю ОСОБА_4 . Підтвердили і факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім"єю без реєстрації шлюбу є, зокрема свідчення свідків.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частини першої-третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Встановлені судом обставини справи щодо спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу свідчать про те, що вони проживали разом як одна сім`я, мали стосунки, притаманні подружжю, вели спільне господарство, піклувалися один про одного як чоловік та дружина (догляд ОСОБА_1 за ОСОБА_4 в лікарні).

В судовому засіданні встановлено, що позивач під час спільного проживання з ОСОБА_4 не перебувала у іншому зареєстрованому шлюбі.

У справі факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу підтверджено належними та допустимими доказами, а тому суд вважає доведеним, що у період з 2013 року по дату смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , останні проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи покази свідків, фотосвітлини, на яких зображено позивачку та ОСОБА_4 в різних місцях на відпочинку, в колі інших осіб та у різні роки (2016 по лютий 2023), а також відеозапис перебування позивачки у лікарні, яка здійснювала догляд за хворим ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про те, що позивач ОСОБА_1 та померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , проживали однією сім`єю, разом систематично вели спільне господарство, брали участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного, а тому суд вважає, що сукупністю досліджених судом доказів підтверджується той факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад десять років та відносини між ними носили характер сімейних.

Проаналізувавши надані докази, а також вказані вище законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, законності та справедливості, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання сім`єю як чоловіка та жінки - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Рівненського о апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6) .

Відповідач - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ).

Повне судове рішення складене та підписане 14 листопада 2024 року.

Суддя Н.Г. Кучина