Справа № 538/2223/24
Провадження № 2-н/538/280/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Л.Г.Цімбота, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз України" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

в с т а н о в и в :

ТОВ "ГК "Нафтогаз України" звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України, зокрема, у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Частиною 5 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Заявником при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу було вказано адресу місця проживання боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Так, на виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, суддя звернулась з запитом до виконавчого комітету Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника.

08.11.2024 року з виконавчого комітету Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області на адресу суду надійшла відповідь на запит, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знятий з реєстрації місця проживання 21.03.2024 року, у зв`язку зі смертю.

З відомостей Лохвицького відділу ДРАЦС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.11.2024 року, наданих на підставі запиту суду вбачається, що згідно актового запису про смерть № 54 від 05.02.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Пунктом 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового

наказу, якщо наявні обставини, передбачені ч.1 ст. 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Чинним ЦПК України не передбачено можливості видачі судового наказу про стягнення заборгованості з боржника після його смерті та залучення правонаступників боржника до участі у справі, натомість нормами цивільного права, а зокрема статтею 1281 ЦК України визначено право кредитора на пред`явлення вимоги про стягнення боргу безпосередньо до спадкоємців боржника, які несуть відповідальність за зобов`язанням спадкодавця лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз України" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,оскільки боржник помер.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу на підставі п. 4 ч. 1 ст.165 ЦПК України унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 165, 167, 186, ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз України" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г. Цімбота