Номер провадження: 22-ц/813/630/24
Справа № 520/1374/17
Головуючий у першій інстанції Луняченко В.О.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М.,Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одеса справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

03.02.2017 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до Київського районного суду м. Одеса із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т. 1, а.с. 1-3).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.08.2017 року позовні вимоги було вирішено задовольнити в повному обсязі (т. 1, а.с. 83-86).

21.10.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду від 21 серпня 2017 року, в якому просила скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.08.2017 року в справі № 520/1374/17 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та призначити справу до розгляду за правилами позовного провадження; зупинити виконання заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.08.2017 року (т. 1, а.с. 95-105).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.10.2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.08.2017 року в справі № 520/1374/17 було залишено без розгляду (т. 1, а.с. 127-128).

Постановою Одеського апеляційного суду від 30.01.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано ухвалу суду першої інстанції від 22.10.2019 року, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про перегляд заочного рішення (т. 1, а.с. 157-161).

09.06.2020 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси (головуючий - суддя Луняченко В.О.) скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.08.2017 року та справу призначено до судового розгляду у порядку загального провадження (т. 1, а.с. 193-194).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.11.2020 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» вирішено задовольнити в повному обсязі. Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 18.04.2008 року, станом на 25.01.2017 року, а саме: заборгованість по кредиту та процентам в сумі 22322 доларів 49 центів США та заборгованість по пені у розмірі 22485 гривень 13 копійок, яка складається з: 19 939,49 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість в розмірі 8386,47 доларів США за строк з 21.06.2016 року по 25.01.2017 року; 2383,00 долара США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість в розмірі 2076,38 доларів США за строк з 01.05.2016 року по 17.01.2017 року; 17730,69 - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 19.06.2016 року по 25.01.2017 року; 4754,44 гривні - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 19.06.2016 року по 25.01.2017 року Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 4727 гривень 76 копійок. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 4727 гривень 76 копійок (т. 1, а.с. 219-222).

14.12.2021 року ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку звернулася до суду із апеляційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.11.2020 року, в якій просила оскаржуване рішення скасувати та справу направити до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що не погоджується з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, та є таким, що прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт вказує на те, що в оскаржуваному рішенні не зазначено чи було повідомлено її про розгляд справи та чи є підтвердження того, що вона отримала повістку про день та час слухання справи, а також не вказано чи з поважних причин вона не з`явилася до суду. При цьому, апелянт зазначила, що вона заздалегідь подала до суду заяву про перенесення судового засідання на інший день за станом здоров`я, проте судом першої інстанції заяву не було взято до уваги. Окрім цього, апелянт також посилається на неправильні висновки суду щодо стягнення заборгованості станом на 21.01.2017 року (т. 2, а.с. 1-17).

Матеріали справи, згідно супровідного листа, надійшли на адресу Одеського апеляційного суду 29.12.2021 року (т. 2, а.с. 21).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.01.2022 року було відкрито апеляційне провадження (т. 2, а.с. 31-34) та ухвалою від 04.06.2024 року справу призначено до розгляду (т. 2, а.с. 59).

07.02.2022 року на адресу суду надійшов відзив представника АТ «УкрСиббанк» - Гладиш Ярослави Миколаївни на апеляційну скаргу, згідно якого представник позивача стверджує про безпідставність посилань апелянта на не задоволення судом першої інстанції клопотання про перенесення судового засідання, оскільки положеннями ЦПК України чітко визначення випадки та підстави для відкладення. Окрім того, зазначено, що відповідачами в свою чергу не було надано на адресу суду жодних заперечень відносно наданих банком доказів, в тому числі не спростовано факту наявності порушень позичальником та поручителем умов укладених договорові, внаслідок чого утворилася відповідна заборгованість (т. 2, а.с. 47-58).

22.05.2023 року на адресу суду надійшло доповнення до апеляційної скарги, згідно якого представник апелянта стверджує про відсутність в матеріалах жодних доказів на підтвердження факту отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судове засідання з`явився представник апелянта - адвокат Гупало Петро Михайлович, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, оскаржуване рішення суду першої інстанції просив скасувати.

Інші учасники провадження, повідомлення належним чином щодо дати, часу та місця проведення розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши наявні матеріали справи, апеляційним судом встановлено наступні обставини справи.

Приймаючи рішення щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що банком було виконано своїх зобов`язань щодо надання позичальнику кредитних коштів за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 18.04.2008 року, натомість позичальником доказів сплати зазначених позивачем сум заборгованості суду надано не було. При цьому, дії позичальника, який після укладення договору виконував свої зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості свідчать як про виконання своїх обов`язків по наданні кредиту банком у повному обсязі так і погодження позичальника із умовами договору .

Натомість, заявлені заперечення у частині недійсності окремих умов договору, щодо яких не заявлялись позовні вимоги не свідчить про нікчемність договору, так як згідно умов ч.1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним крім того відповідно до вимог ч.1 ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інші його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити , що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та, залишаючи без задоволення апеляційну скаргу, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, апелянт в свою чергу посилається на розгляд справи за її відсутності та не зазначення відомостей щодо повідомлення про дату та час судового розгляду, у зв`язку із чим слід зазначити.

Матеріалами справи встановлено, що апелянт (відповідач) - ОСОБА_1 була повідомлена щодо дати, часу та місця розгляду справи по суті, а саме - 17.11.2020 року (дата ухвалення оскаржуваного рішення), що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення із зазначенням особи, яка отримала судову повістку та особистим підписом такої особи (т. 1, а.с. 214). Натомість, в подальшому, будучи належним чином повідомленою щодо дати та часу проведення розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Окрім того, слід зазначити, що звертаючись до суду із відповідною заявою про перенесення розгляду справи, яка в свою чергу була зареєстрована судом на наступний день після розгляду справи по суті, що вбачається з наявного в матеріалах справи протоколу судового засідання, будь-яких доказів у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України, на підтвердження існування наведених у заяві обставин відповідачем - ОСОБА_1 до вказаної заяви в якості додатків долучено не було, а тому, враховуючи наявність в матеріалах справи відомостей щодо належного повідомлення останньої про дату та час розгляду справи, відповідні доводи відхиляються апеляційним судом.

Разом з тим, з матеріалів справи також вбачається, що після укладення 18.04.2008 року між банком та ОСОБА_1 кредитного договору № 0, обумовлену суму кредиту було перераховано відповідачу на поточний рахунок та видано 18.04.2008 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою за особовим рахунком (т. 1, а.с. 37). При цьому, шляхом укладення даного договору, сторонами було обумовлені умови надання грошових коштів та виконання зобов`язань по договору. З наданого позивачем розрахунку заборгованості, в свою чергу, вибачається, що остання періодично вносила грошові кошти на погашення наявної заборгованості (також підтверджується представником відповідача), що в свою чергу також свідчить про визнання позичальником й умов договору, в тому числі й підтвердження факту отримання грошових коштів, що в свою чергу також спростовує відповідні посилання представника апелянта. При цьому, слід також зазначити, що будь-якого альтернативного розрахунку позичальником в свою чергу на адресу суду надано не було.

Щодо тверджень представника апелянта відносно відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження факту отримання відповідачами направлених банком досудових вимог, слід зазначити, що п. 10.15 кредитного договору № 0 обумовлено сторонами було обумовлено здійснення листування за цим договором шляхом направлення або надання однією стороною відповідних повідомлень (рекомендованих листів) іншій стороні на її адресу, що визначена як адреса листування або за іншою адресою, про яку сторона письмово повідомила іншій стороні при зміні адреси. З матеріалів справи в свою чергу вбачається, що 02.12.2016 року (вих. № 36576) банком було направлено позичальнику - ОСОБА_1 та поручителю - ОСОБА_2 досудові вимоги щодо повернення кредитних коштів та сплаті відсотків за користування (т. 1, а.с. 21-22, 23-24). Наведені досудові вимоги було направлено відповідачам за адресою зазначеною у договорі як адреса для листування. Також позивачем було долучено до матеріалів справи копії конвертів, які містять відомості про відправника, отримувача із зазначенням вказаної у договорі адреси для листування, та відповідну печатку департаменту зі стягнення боргів ПАТ «УкрСиббанк», проте із позначкою «закінчення терміну» (т. 1, а.с. 25). Натомість, слід зазначити також, що положеннями п. 10.15 укладено кредитного договору в тому числі й було обумовлено, що підтвердженням факту відправлення повідомлення (рекомендованого листа) є поштова квитанція або інший поштовий документ, що підтверджує факт відправки. З огляду на наведене, посилання представника апелянта в цій частині також є необґрунтованими.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки наведені апелянтом доводи апелянта не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції, будь-яких інших апелянтом наведено не було, апеляційний суд у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та оскаржуваного рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2020 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

Повний текст постанови складений 15 листопада 2024 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк.