ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/103/21
номер провадження 2/695/79/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Міщенка С.В.,

представника відповідача адвоката Мельник Т.М., ОСОБА_2

представника третьої особи Власенко Т.Г.,

розглядаючи у підготовчому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального закладу «Золотоніська спеціальна школа Черкаської обласної ради» (до перейменування: «Золотоніська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Черкаської обласної ради»), треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації та директор Комунального закладу «Золотоніська спеціальна школа Черкаської обласної ради» Сахно Т.М. про стягнення моральної шкоди та оплати вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 21.01.2021р. звернулась до суду з позовною заявою до КЗ Золотоніська спеціальна школа Черкаської обласної ради» (до перейменування: «Золотоніська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Черкаської обласної ради») у якому просила суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 420 000 грн., та середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі працівника за період з 30.07.2020 р. по 20.01.2021р. у розмірі 108 475 грн., 20 коп., а також судові витрати у зв`язку з розглядом даної справи в сумі 20 000 грн.

Дана справа перебуває на стадії підготовчого провадження, відповідно до ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 08.02.2024р.

23.04.2024р. від позивача надійшла чергова заява про збільшення позовних вимог в частині розміру стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника, відповідно до якої позивач, посилаючись на норми ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 за №2017-ІІІ (далі Закон №2017-ІІІ) вказувала, що оскільки відповідачем не виплачені позивачу зазначені вище 132 882 грн. 12 коп., а внаслідок інфляційного знецінення відбулася втрата частини заробітної плати на отримання якої остання мала паво, то позивачем здійснено нарахування компенсації (індексації) втрати частини належної заробітної плати, яка розрахована у розмірі 59 502.41 грн. За цих підстав позивач просила прийняти вказану заяву про збільшення позовних вимог.

У підготовчому засіданні позивач та її представник наполягали на прийнятті вказаної заяви, що надійшла до суду 23.04.2024р. про збільшення позовних вимог, посилаючись на їх обґрунтованість та законність.

Представник відповідача та третьої особи проти прийняття вказаної заяви про збільшення позовних вимог заперечували, вказуючи про одночасну зміну позивачем підстав та предмету позову. Крім того, 13.06.2024р. на адресу суду, через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої вказувала, що неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. Як вбачається з поданої позивачем заяви, ОСОБА_1 під виглядом збільшення розміру позовних вимог заявила нову вимогу, якої не було у тексті позовної заяви, що вказує про одночасну зміну предмету позову та підстав позову, що є недопустимим.

Суд, вирішуючи питання прийняття заяви про збільшення позовних вимог до розгляду приходить до наступного висновку.

Дана справа перебуває на розгляді суду та перебуває на стадії підготовчого провадження.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі (ч. 3 ст. 49 ЦПК України).

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 зазначено, що зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову одночасно не допускається. Якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України.

Аналогічні висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 570/5639/16-ц (провадження № 61-19440св21) де зазначено, що зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.[…] Колегія суддів Верховного Суду не погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо повернення заяви про зміну предмета позову і вважає, що позивач має право на уточнення позовних вимог, враховуючи приписи статей 13, 175, 197 ЦПК, якими передбачено виключне право позивача на визначення предмета та підстав спору, а також способу захисту порушеного права та інтересу. У цьому випадку суди не врахували вимоги статті 189 ЦПК, за якими одним із завдань підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Із поданої до суду заяви про збільшення позовних вимог вбачається, що позивач не змінює підстави позову щодо стягнення із відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, а збільшує кількісний показних своїх вимог з урахуванням тривалості розгляду справи.

Як вказано вище у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15, зміна предмету позову можлива доповненням позовних вимог новими.

Як неодноразово вказував Верховний Суд при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що заяву про збільшення розміру позовних вимог, позивачем подано до закінчення підготовчого засідання, суду надано докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, додано квитанцію про сплату судового збору, а зміст самої заяви не свідчить про одночасну зміну предмету і підстав позову, суд вважає за можливе вказану заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог прийняти до розгляду.

Керуючись ст. 49, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача про прийняття заяви про збільшення позовних вимог - задовольнити.

Прийняти заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог та розглядати справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Золотоніська спеціальна школа Черкаської обласної ради» (до перейменування: «Золотоніська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Черкаської обласної ради»), треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації та директор Комунального закладу «Золотоніська спеціальна школа Черкаської обласної ради» Сахно Т.М. про стягнення моральної шкоди та оплати вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Відкласти підготовче судове засідання на 31 липня 2024 року о 10 год. 00 хв.

В зв`язку з прийняттям заяви, встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на заяву про збільшення позовних вимог.

У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої ст. 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої ст. 178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя : Л.В.Середа