Справа № 482/1609/24
Номер провадження 2/482/714/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

15 жовтня 2024 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Кічули В.М., за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Ярмуша В.В., звернувся до суду із позовом до Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , яким за життя, 21.01.2005 року, на користь позивача було складено заповіт, в якому ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 все належне йому майно.

Маючи намір реалізувати свої спадкові права позивач звернувся до Новоодеської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку для обслуговування даного будинку площею 0,20 га., але отримав роз`яснення про неможливість видачі таких свідоцтв про право на спадщину за заповітом, оскільки у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказане майно.

Тому, посилаючись на викладене позивач просив суд про визнання за ним права власності на спірні житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Позивач у судове засідання не з`явився, але від його представника - адвоката Ярмуша В.В. до суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без участі сторони позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу просив розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис № 14.

За життя, 21.01.2005 року, ОСОБА_2 склав заповіт, який було посвідчено секретарем Гур`ївської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області та зареєстровано в реєстрі за № 04, яким ОСОБА_2 заповів все належне йому майно ОСОБА_1 .

23.08.2013 року ОСОБА_1 звернувся до Гур`ївської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка зареєстрована в реєстрі за № 47 та в книзі обліку спадкових справ № 195/2013 03.09.2013 року.

14.04.2014 року ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , які зареєстровані в реєстрі за № 2-342, 2-336, 2-339, а саме на земельні ділянки площею 0,2933 га., 8,7699 га. та 0,7578 га.

Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інше спадкове майно, а саме житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,20 га. призначену для обслуговування житлового будинку, ОСОБА_1 було відмовлено у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на дане майно.

Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 11.06.1990 року виконавчим комітетом Гур`ївської сільської ради народних депутатів, на підставі рішення виконавчого комітету Новоодеської районної ради народних депутатів № 195 від 12.12.1988 року, ОСОБА_2 на праві особистої власності належить цілий житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Крім того право власності ОСОБА_2 на вказаний будинок підтверджується відповідним реєстровим написом Вознесенського бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 228 від 11.06.1990 року, а також копією технічного паспорта на вказаний будинок.

Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю серії МК № 1190, виданого на підставі рішення виконкому Гур`ївської сільської ради народних депутатів від 01.03.1994 року № 21, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,20 га. в межах с. Гур`ївка, для обслуговування житлового будинку.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 285 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності, у порядку спадкування за заповітом, на:

-житловий будинок АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 11.06.1990 року виконавчим комітетом Гур`ївської сільської ради народних депутатів, належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ;

-земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,20 га, розташовану в АДРЕСА_2 , яка відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії МК № 1190, на праві приватної власності належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.М. Кічула