Справа № 550/525/24
Провадження № 2-о/550/25/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року смт Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Хоменка Д.Є.,

за участю секретаря судового засідання - Томас Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу, в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство Оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Чутівського районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство Оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , яка в свідоцтві про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 від 01.02.1970 вказана його матір`ю, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є однією і тією ж особою та доводилась матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В обґрунтування заяви вказує, що вона була дружиною солдата ОСОБА_3 (розвідник-далекомірник відділення управління командира взводу управління 2 мінометної батареї військової частини НОМЕР_2 ), який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 в районі населеного пункту Покровське Донецької області. Заявник звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_7 із заявою про виплату одноразової грошової компенсації відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, але їй виплачено лише половину (1/2 частину) від 15000000 грн. в сумі 7500000 грн. Нерозділена сума залишена на матір ОСОБА_3 , але мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та за життя змінила прізвище із « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 ». Заявник отримала витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум від 09.02.2024 №4/д, у якому вказано, що у поданих на розгляд документах наявні розбіжності щодо прізвища матері загиблого військовослужбовця, а саме згідно свідоцтва про народження загиблого ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 01.02.1970, прізвище матері записано як ОСОБА_2 , а згідно свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_3 від 04.08.2019 року ОСОБА_4 , в підтвердження зміни прізвища ОСОБА_2 в заявника відсутні документи, що і стали підставою звернення до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 13.05.2024 року відкрито провадження у даній справі.

В судове засідання заявник не з`явився, від його представника - адвоката Хворост Д.М. надійшла заява про розгляд справи без участі заявника та його представника, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України, у судове засідання не з`явився, направив до суду пояснення в якому заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, та прохає суд залишити вказану заяву без розгляду. У своїй заяві представник заінтересованої особи вказує, що у заявниці фактично виник спір, зокрема, з органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, і який заперечує проти такого факту, що виключає можливість розгляду поданої заяви в порядку окремого провадження. Враховуючи те, що наявний спір про право, який вирішується у позовному провадженні заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, а заявниця має право звернутися з даними вимогами в порядку позовного провадження. Справу просив розглянути без участі представника Міністерства оборони України.

Суд, дослідивши матеріали справи, та перевіривши всі докази у їх сукупності, дійшов такого висновку.

Звертаючись до суду із цією заявою ОСОБА_1 , просить встановити факт, що має юридичне значення а саме, що ОСОБА_2 , яка в свідоцтві про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 від 01.02.1970 вказана його матір`ю, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є однією і тією ж особою та доводилась матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до частин другої, сьомої статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Можна зробити висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній (постанова від 10.04.2019 у справі № 320/948/18).

Щодо встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , яка в свідоцтві про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 від 01.02.1970 вказана його матір`ю, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є однією і тією ж особою та доводилась матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , слід врахувати наступне, що встановлення даного юридичного факту необхідне для отримання заявником одноразової грошової допомоги після загибелі чоловіка.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 із змінами і доповненнями, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Норми чинного законодавства України не передбачають право суду перебирати на себе повноваження інших державних органів. Суд може за наявності достатніх правових підстав визнати неправомірними дії компетентних державних органів щодо розгляду спірного питання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право щодо отримання заявником одноразової грошової допомоги яке може виникнути у майбутньому.

Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Оскільки представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України, у поданій суду заяві заявив про наявність спору, дана заява підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

В ч.4 ст.315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст.ст.258-260, ч.6 ст.294, ч.4 ст.315 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство Оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 18 червня 2024 року.

Суддя Д.Є. Хоменко