Справа № 758/7381/23
Провадження № 2/758/272/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Оболонській Ю.С.,

за участю: представника позивача - Захарова Я.В. ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2023 р. позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 32 566,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач звернувся до відповідача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 30.05.2017 року, згідно якої отримав кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшив до 48 00,00 грн. Для користування кредитом відповідач отримав кредитну картку 171894. Підписання вищевказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на вказаному банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно із п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач своєчасно позивачу грошові кошти не повернув, відсотки за користування кредитом не сплатив, внаслідок чого станом на 13.03.2023 року утворилась вказана заборгованість у розмірі 32 566,56 грн., з яких: 26 509,96 грн. - заборгованість за кредитом; 7202,62 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6 056,60 грн. - заборгованість за відсотками.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2023 р. вищевказану справу розподілено на суддю ОСОБА_3 .

Ухвалою від 05 липня 2023 року відкрито провадження у справі з призначенням розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

В лютому 2023 р. відповідачем був поданий відзив, в якому ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що він звертався до позивача щодо вчинення проти нього кримінального правопорушення за ст. 190 ч. 1 КК України групою невідомих осі, які шахрайським шляхом з використанням електронних технічних засобів заволоділи його власними грошовими коштами в сумі 20 798,70 грн. по картці для виплат НОМЕР_1 , та по картці «Універсальна» НОМЕР_2 в сумі 24 960,00 грн. Для фіксування вчиненого правопорушення звернувся до Подільського управління поліції ГУНП в м. Києві, внаслідок чого було відкрито кримінальне провадження № 0002553 за ст. 190 ч. 1 КК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 19.01.2024 р. справа передана для розгляду судді Ларіоновій Н.М.

Ухвалою від 24.01.2024 р. справу прийнято до розгляду з призначенням судового розгляду.

В травні 2024 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому АТ КБ «Приватбанк» заперечує проти доводів відповідача, вказавши, що перевіркою руху коштів службою безпеки банку встановлено, що кошти з № НОМЕР_5 клієнта ОСОБА_2 , знято 21.12.2021 р. та 22.12.2021р. в банкоматі САК22756 (м. Київ, пр-т. Г.Гонгадзе, буд. 20) операції проведено шляхом вставляння пластикової чіпованої картки НОМЕР_5 в картоприймач банкомату, введенням ПІН-коду карти та зчитування інформації з чіпу картки. Сума збитку завданого клієнту ОСОБА_2 , становить 24 958,70 грн. По інформації адмінки "РапLіке" встановлено, що всі вищезазначені транзакцїї відбувалися шляхом вставляння пластикової чіпованої картки НОМЕР_5 в картоприймач банкомату, введенням ПІН-коду карти та зчитування інформації з чіпу картки.Проаналізувати "Архів повідомлень" клієнта за період оспорюваних транзакцій не надається можливим через обмеження тривалості запитів (більше року).Запит по СМС (SМSАRС) з ОТП паролями (ОТРРАS), інформація відсутня. Відповідно до запиту із службової записки № Е.16.0.0.0/7-7127933 від 30.04.2024 архів записів телефонних розмов з клієнтом ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_3 ід НОМЕР_4 з сервісу VоісеRecordSystem за період з 21.12.2021 (така розмова відбулася 2021-12-21 22:17:41, ід запису 705933350). В розмові з оператором клієнт повідомляє, що він під диктовку шахрая самостійно зняв кошти в банкоматі та надалі перевів їх шахраю в айті-боксі стороннього банку (процесинг стороннього банку вивід не відомий). Відповідно до запиту із с/з № Е.16.0.0.0/7-7127933 від 30.04.2024 надається інформація стосовно звернень клієнта ОСОБА_2 до АТ КБ "ПриватБанк" щодо розгляду його звернень: зафіксовано ВК 20220110РВDNН24 про реєстрацію ЕРДР 002553 від 23.12.2021, та виклик в суд представника банку 20231114РВDNН 20. В свою чергу ОСОБА_2 , за фактом шахрайства звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою, матеріали зареєстровано в ЄРДР № 002553, підозрюваного по даному кримінального провадження не встановлено, справа до суду не передавалась. За результатами перевірки, списанню коштів з картки клієнта передувало проведення операцій самим клієнтом під впливом шахрая. За результатами перевірки провини банку не встановлено, відповідальність клієнта. Відповідно до існуючих Умов і правил надання банківських послуг: 1.1.10.10.5 клієнт несе відповідальність за виконання грошових зобов`язань за операціями, що здійснені з використанням Платіжної картки, до часу отримання Банком заяви Клієнта (Держателя Платіжної картки) або Довіреної особи Клієнта про призупинення здійснення операцій з її застосуванням і постановки платіжної картки в Стоп-лист. При отриманні такої заяви Банк має верифікувати Клієнта (Держателя Платіжної картки) і зафіксувати дату та час його звернення.Клієнт зобов`язаний заблокувати Платіжну картку перед подачею претензії до Банку щодо несанкціонованих операцій по ній.Згідно із п. 1.1.10.10.6 у разі втрати Платіжної картки Клієнт (Держатель Платіжної картки) зобов`язаний негайно повідомити про це Банк. В іншому разі Банк не несе відповідальності за здійснення операцій, ініційованих за допомогою цієї Платіжної картки, до отримання такого повідомлення. До моменту повідомлення Клієнтом (Держателем Платіжної картки) Банку про втрату Платіжної картки ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе Клієнт (Держатель картки), а з часу повідомлення Клієнтом (Держателем Платіжної картки) Банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом Держателя несе Банк.Згідно із п. 1.1.10.10.9 банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на Картці даних.Згідно п 2.1.4.7.1 та п.2.1.4.7.2 Умов Клієнт має право здійснювати операції за допомогою Безконтактного платіжного інтерфейсу (платіжні операції, в тому числі зняття готівки отримання інформації про наявність грошових коштів на його ранках без присутності картки в банкоматі тощо). З боку банку порушення умов договору та норм закону відсутні.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, додавши, що заборгованість виникла з 21.12.2021 р.

Відповідачв судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову та ухвалити відповідне рішення, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві. Додав, що аналогічні шахрайські дії 21 та 22 грудня 2021 р. були з карткою його дружини ОСОБА_4 та постановою Київського апеляційного суду від 12.09.2024 р. у справі № 758/9693/22 було відмовлено в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 30 травня 2017 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_2 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, в якій підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також те, що зобов`язується виконувати зазначені Умови та правила надання банківських послуг.

АТ КБ «ПриватБанк» виконав свої зобов`язання за кредитним договором, відкрив ОСОБА_2 картковий рахунок та встановив на нього кредитний ліміт, який у подальшому був збільшений до 48 000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я позичальника.

Відповідно до наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку станом на 13.03.2023 року у ОСОБА_2 утворилась заборгованість у розмірі 32 566,56 грн., з яких: 26 509,96 грн. - заборгованість за кредитом; 7 202,62 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6 056,60 грн. - заборгованість за відсотками.

Цю заборгованість АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з ОСОБА_2 .

Згідно з ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 заперечує проти позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» та зазначив, що він є користувачем фінансових послуг AT КБ «Приватбанк» та підписала анкету-заяву від 30 травня 2017 року, на підставі якої йому було відкрито кредитний рахунок, проте, кредитний ліміт він не збільшував та не здійснював будь-яких операції 21 та 22 грудня 2021 року, фактично грошові кошти з його рахунку були списані внаслідок шахрайських дій.

На час виникнення спірних правовідносин загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який втратив чинність 01.08.2022 року.

Згідно пункту 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

На час виникнення подій, які є предметом розгляду у даній справі, діяло Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 705 від 05 листопада 2014 року (надалі - Положення).

Відповідно до вимог пункту 6 розділу VI Положення користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Відповідно до пункту 11 розділу VI Положення, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Отже, саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 210/1242/18, від 01 липня 2020 року у справі № 712/9107/18, від 26 жовтня 2022 року в справі № 334/2492/21, від 29 серпня 2022 року в справі № 532/1349/19, від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22, від 03 червня 2024 року в справі № 466/6625/23.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки з рахунку ОСОБА_2 , перед вчиненням оспорюваних транзакцій за 21 та 22 грудня 2021 року ОСОБА_2 по своєму картковому рахунку НОМЕР_5 останній раз здійснював операції по рахунку ще 07 жовтня 2021 року, після чого залишок після операції за рахунком склав 43,56 грн.

Також з виписки по рахунку ОСОБА_2 , вбачається, що 21 та 22 грудня 2021 року, тобто, по картковому рахунку НОМЕР_5 ОСОБА_2 , було збільшено кредитний ліміт до 25 000,00 грн. та проведено 4 операції щодо знаття готівки в банкоматах на загальну суму 24 958,7 грн., що не є властивим для відповідача як користувача.

22 грудня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до правоохоронних органів із заявою про те, що в період з 21.12.-22.12.2021 р. невідома особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами з його рахунку, на підставі чого Подільським УП ГУ НП України в м. Києві було розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0002553 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України (шахрайство).

Отже, відповідач відразу звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення щодо нього злочину.

Крім того в поясненнях, наданих в судовому засіданні, представник AT КБ «Приватбанк» зазначав, що на підставі повідомлення ОСОБА_2 про заволодіння коштами та несанкціонованого списання коштів з його рахунку НОМЕР_5 третіми особами шахрайським шляхом банк провів перевірку.

Як вбачається з матеріалів службової перевірки за фактом несанкціонованого списання 21.12.2021 р. та 22.12.2021 р. з карткового рахунку клієнта ОСОБА_2 , складеного посадовими особами АТ КБ «Приватбанк» 07.05.2024 р. за № ZAKL-2024/1-7154356 та затвердженого директором макрорегіонального управління ОСОБА_5 , даною проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 , введений шахраєм в оману 21 грудня 2021 року, з власного карткового рахунку НОМЕР_5 самостійно зняв готівку 21.12.2021 р. та 22.12.2021р. в банкоматі САК22756 (м. Київ, пр-т. Г.Гонгадзе, буд. 20), операції проведено шляхом вставляння пластикової чіпованої картки НОМЕР_5 в картоприймач банкомату, введенням ПІН-коду карти та зчитування інформації з чіпу картки. Сума збитку завданого клієнту ОСОБА_2 , становить 24 958,70 грн. По інформації адмінки "РапLіке" встановлено, що всі вищезазначені транзакцїї відбувалися шляхом вставляння пластикової чіпованої картки НОМЕР_5 в картоприймачбанкомату, введенням ПІН-коду карти та зчитування інформації з чіпу картки, що підтверджується матеріалами службової перевірки від 07.05.2024 р., якіAT КБ «Приватбанк» надало суду.

Отже, пояснення відповідача про вчинення щодо нього шахрайських дій повністю узгоджуються із наданими письмовими доказами.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що AT КБ «Приватбанк» жодним чином не доведено вчинення ОСОБА_2 дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду), ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, та призвели до вказаних шахрайських дій.

Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до положень ст. ст. 12 , 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_2 , на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором, яка утворилася внаслідок здійснення зазначених операцій та відмовити в задоволенні позову, оскільки позовні вимоги є безпідставними та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, відповідно до ст.141 ЦК України не підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір.

На підставі викладеного, ст.ст.11, 16, 614, 626, 627, 634, 638, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 141, 258, 259,263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В позові Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасниксправи, якомукопіяповного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1-Д; );

Відповідач - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Подільського районного

суду м.Києва Н.М. Ларіонова