1Справа № 335/6144/24 2/335/2405/2024
13 листопада 2024 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників процесу цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
03.06.2024 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 55 334,01 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначав, що 18.04.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» (далі ТОВ «МІЛОАН») та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 3269411, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» надав позичальнику кредит у сумі 12 700,00 грн.
26.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 26-01/2022-83, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступив ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за договором № 3269411.
10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та позивачем укладено Договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступив позивачу права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором про споживчий кредит № 3269411 від 10.01.2023, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 . Відповідно до витягу з Додатку № 3 до Договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 позивач набув право грошової вимоги до відповідача в розмірі заборгованості 55 334,01 грн., яка складається з: 9 442,00 грн. сума заборгованості за кредитом; 45 701,26 грн. сума заборгованості за відсотками; 190,75 грн. сума заборгованості за комісією.
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач свої зобов`язання не виконала. Після відступлення прав вимоги за цим договором відповідачем не здійснювалось платежів на погашення заборгованості.
Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вищезазначеним договором у загальному розмірі 55 334,01 грн., судові витрати зі сплати судового збору розміром 3 028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу розміром 17 000,00 грн.
Відповідачка в особі представника адвоката Пузіна Д.М. позовні вимоги не визнала, зазначивши, що кредитний договір № 3269411 від 18.04.2021 в електронному вигляді з кредитором не укладала та не підписувала, електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримувала. Матеріали справи містять копію договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, графік платежів, який є додатком до вказаного договору, і паспорт споживчого кредиту, де зазначено, що їх підписання здійснено нею за допомогою електронного підпису. Відповідно до інформації, поданої позивачем, первісним кредитором перераховано на рахунок банківської картки грошові кошти. Проте, позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачці. Позивачем не надано доказів, які б підвереджували, що саме відповідачка була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачкою логіну та паролю в системі, що відповідачкою було подано заявку на отримання кредиту, а також що відповідачка була ознайомлена з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачці ОСОБА_1 Відповідачкою не було вчинено дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, та не надано доказів реєстрації відповідачки в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції. Крім того, ставить під сумнів відповідність поданих паперових копій електронних доказів, які долучені до позовної заяви оригіналам, а саме - договір факторінгу, укладений між первісним кредитором та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не мало права нараховувати у період дії в Україні воєнного стану позичальнику, який мав прострочення виконання грошового зобов`язання за договором, як 3% річних, так й інфляційних втрат, оскільки за законом відповідачка звільнена від відповідальності, визначеної ст. 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Просила у задоволенні позову відмовити.
Представником позивача були подані письмові пояснення, в яких виклав свої заперечення щодо доводів представника відповідача у відзиві на позовну заяву.
Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання (а.с. 41).
Копію ухвали від 11.06.2024 разом із позовною заявою з додатками було направлено відповідачці за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом із повідомленням, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти від 02.07.2024 «адресат відсутній за вказаною адресою», що згідно з п. 5 ч. 6 ст. 272 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) вважається врученням відповідачці ухвали у день проставлення відповідної відмітки у поштовому повідомленні, тобто 02.07.2024.
Також, 20.06.2024 від представника відповідачки адвоката Пузіна Д.М. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, і цього ж дня йому було надано доступ до матеріалів цієї справи в електронному вигляді (а.с. 43).
29.07.2024, тобто із пропуском 15-денного строку з дня вручення ухвали від 11.06.2024, від представника відповідачки через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 49-57). Водночас, представником відповідачки не подавалось заяви про продовження процесуального строку на подання відзиву, та у відзиві представником відповідачки не зазначено причин, з яких відзив не було подано у встановлений ухвалою від 11.06.2024 строк. Тому, на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України відзив залишається судом без розгляду та не враховується під час розгляду справи.
31.07.2024 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення доказів (а.с. 58-62).
02.08.2024 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення, в яких посилалась на необґрунтованість доводів представника відповідачки, зазначених у відзиві (а.с. 64-78). В цей же день представником позивача подано клопотання про витребування доказів (а.с. 79-85).
21.10.2024 до суду надійшли витребувані матеріали (а.с. 98-113).
Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.
За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України.
Дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
18.04.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 3269411, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 12 700,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 5-8).
Також, відповідачка ознайомилась із графіком платежів та паспортом споживчого кредиту, про що поставила свої підписи (а.с. 9-10).
Відповідно до умов вказаного Договору, правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Пропозиція (оферта) на отримання кредиту згідно заявки-анкети підписаної позичальником, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому було перераховано грошові кошти.
Факт ідентифікації відповідачки підтверджується Довідкою про ідентифікацію (а.с. 10 зворот). З довідки про ідентифікацію випливає, що одноразовий ідентифікатор було направлено відповідачці на номер телефона, зазначений нею в заяві-анкеті. Даним ідентифікатором було підписано кредитний договір.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Крім того, ідентифікація відповідачки здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору, і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту.
Підписанням оферти відповідачка також підтвердила, що вона повністю ознайомилась з усіма умовами договору, в тому числі з правилами кредитування, та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України.
Відповідно до п. 6.3 Кредитного договору приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому.
На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальниці у розмірі 12 700,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 44137942 від 18.04.2021 (а.с. 11), а також випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за договором № б/н за період 18.04.2021-01.08.2024 з рахунку ОСОБА_1 (а.с. 98-113). Вказані докази спростовують посилання представника відповідачки про те, що договір нею не укладався і грошові кошти вона не отримувала.
Спірний договір укладено в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, і з огляду на ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронну комерцію» до нього мають бути застосовані приписи цього Закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 6. ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Враховуючи вищенаведене, правове регулювання та наявні в матеріалах справи докази вбачається, що між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою укладено електронний кредитний договір, адже без отримання відповідачкою листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачкою не був би укладений.
Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
Також, відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/337824/18, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений в письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з умовами укладеного кредитного договору, споживач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки, передбачені вказаними умовами.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Отже, спірний договір підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором, що не суперечить вимогам чинного законодавства. Доводи представника відповідачки щодо не підписання договору суд не бере до уваги, оскільки кредитний договір укладено з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Вказані висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.12.2020 у справі № 561/77/19.
Разом із тим, відповідачка умови кредитного договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 10.01.2023 утворилась заборгованість за кредитним договором № 3269411 від 18.04.2021 у загальному розмірі 55 334,01 грн., яка складається з: 9 442,00 грн. сума заборгованості за кредитом; 32 010,36 грн. сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги; 190,75 грн. сума заборгованості за комісією, на підтвердження чого позивачем надано розрахунок заборгованості (а.с. 13).
26.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 26-01/2022, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступив ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за договором про споживчий кредит № 3269411. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 26-01/2022 від 26.01.2022 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набув право грошової вимоги до відповідачки в розмірі заборгованості 41 643,11 грн., яка складається з: 9 442,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 32 010,36 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 14-20).
10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та позивачем укладено Договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступив позивачу права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором про споживчий кредит № 3269411 від 18.04.2021, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 . Відповідно до витягу з Додатку № 3 до Договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 позивач набув право грошової вимоги до відповідача в розмірі заборгованості 55 334,01 грн., яка складається з: 9 442,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 45 701,26 грн. сума заборгованості за нарахованими відсотками, 190,75 сума заборгованості за нарахованою комісією (а.с. 21-26).
Згідно з п. 2.1 вказаного Договору, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за Договорами позики, з урахування усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та порядку, визначених цим Договором.
В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка висувала заперечення проти вимог нового кредитора у зобов`язаннях відповідно до статті 518 ЦК України.
В силу вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Враховуючи надані позивачем докази переходу прав вимоги за договором від 18.04.2021, суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідачки в обсязі, визначеному вказаним договором.
Разом із тим, згідно з умовами Договору про споживчий кредит визначено строк кредиту 19 днів до 07.05.2021 (п.п. 1.3, 1.4 п. 1 договору), а також процентну ставку по кредиту та умови її застосування (пп. 1.6 п. 1, п.п. 2.2, 2.3 ч. 2 Договору).
Згідно з пп. 1.5 п. 1 вказаного Договору, паспорту споживчого кредиту та графіку платежів (а.с. 9, 10) визначено загальну вартість кредиту на дату укладення договору - 17 113,25 грн., у тому числі 12 700,00 грн. тіло кредиту, 1 397,00 грн. комісія, 3 016,25 грн. проценти.
Відповідно до п.п. 2.3.1.2 ч. 2 Договору позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом цей строк не може перевищувати 60 днів.
Тобто, загальний строк повернення кредиту 60 днів (з 07.05.2021 до 05.07.2021).
Згідно з пп. 1.6 п. 1 Договору, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту на кожен день користування кредитом.
Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідачка ОСОБА_1 здійснювала часткове погашення кредиту та комісії, внаслідок чого станом на дату відступлення прав вимоги 10.01.2023 сума заборгованості за тілом кредиту складала 9 442,00 грн. та за комісією 190,75 грн. (а.с. 13).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладених в п. 91 постанови від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Всупереч наведеному, у розрахунку заборгованості (а.с. 13) зазначено про нарахування відповідачці відсотків станом на 10.01.2023 у розмірах 32 010,36 грн. та 13 690,90 грн.
Разом із тим, відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с. 11-12), станом на 12.08.2021 сукупний розмір відсотків склав 32 010,36 грн. З урахуванням того, що строк кредитування припинився 05.07.2021, тому відсотки за період з 06.07.2021 по 12.08.2021 в загальній сумі 17 939,80 грн. нараховані відповідачці необґрунтовано.
Оскільки позивач набув право вимоги лише на ту суму заборгованості, на яку мав право кредитор, тобто на суму заборгованості за тілом 9 442,00 грн., за комісією 190,75 грн., та процентами 14 070,56 грн. (32 010,36 грн. 17 939,80 грн. = 14 070,56 грн.), тому вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 23 703,31 грн. (9 442,00 + 190,75 + 14 070,56 = 23 703,31 грн.)
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, тобто у розмірі 1 302,04 грн. (43 % від 3 028,00 грн.).
У позовній заяві представник позивача просив також стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000,00 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в матеріалах справи наявні такі докази:
копія договору № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в особі директора Мостовенка О.І. та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ЛІГАЛ АССІСТАНС» в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В. (а.с. 30-31);
заявка на надання юридичної допомоги № 518, в якій зазначено надання правових послуг, а саме: надання усної консультації з вивченням документів, тривалістю 2 години на суму 4 000,00 грн.; підготовка пропозиції, тривалістю 1 година на суму 1 000,00 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, тривалістю 4 годин на суму 12 000,00 грн. (а.с. 33);
витяг з Акту № 3 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 (а.с. 34);
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачкою клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалось.
Вивчивши надані ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» докази понесених витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що вони у повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи, а тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі, пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто 7 310,00 грн. (43% % від 17 000,00 грн.).
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 3269411 від 18 квітня 2021 року у розмірі 23 703 (двадцять три тисячі сімсот три) грн. 31 коп., судовий збір у розмірі 1 302 (одна тисяча триста дві) грн. 04 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 310 (сім тисяч триста десять) грн. 00 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено в повному обсязі 13 листопада 2024 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , юридична адреса: 01133, м. Київ, пл. Мечнікова, буд. 3, оф. 306;

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А.В. Шалагінова