Справа № 461/8920/24
Провадження № 2-н/461/1466/24
15.11.2024 року. м. Львів.
Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., отримавши матеріали заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, -
Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
Дослідивши матеріали заяви, суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Згідно з п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (ч. 2ст. 167 ЦПК України).
Пунктом 8 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Як вбачається із матеріалів заяви, заявник просить видати судовий наказ про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на його користь заборгованості за послуги з постачання теплової енергії у сумі 2329,32 грн. за період з 01.02.2024 по 30.09.2024 року та заборгованості за послуги з постачання гарячої води за період з 01.05.2024 по 30.09.2024 року у сумі 1252,27 грн., інфляційні втрати 18,23 грн., 3% річних 5,37 грн. Однак, із наданого розрахунку заборгованості за послуги з постачання гарячої води за період з 01.05.2024 по 30.09.2024 заборгованість боржників становить 1252,24 грн. Із розрахунків, наданих суду, вбачається, що інфляційні втрати становлять 6,41 грн., 3 % річних 3,27 грн.
Таким чином, ЛМКП «Львівтеплоенерго» не надано суду належних доказів утвореної заборгованості за послуги з постачання гарячої води за період з 01.05.2024 по 30.09.2024 року у сумі 1252,27 грн., інфляційні втрати 18,23 грн., 3% річних 5,37 грн. Тобто, не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Згідно з ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для видачі судового наказу.
Згідно з ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Згідно з ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Тому, відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу не повертається.
Керуючись ст.ст. 162, 163, 165, 166, 260, 353 ЦПК України, суд
Відмовити Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвала суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є. Радченко