Справа № 211/2958/16-ц
Провадження № 2-с/211/40/24
УХВАЛА

про залишення заяви про скасування судового наказу без розгляду

та повернення її боржнику

15 жовтня 2024 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ніколенко Д.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,-

встановив:

14 липня 2016 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзержинське управління регіонального будівництва» Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №211/2958/16-ц видано судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзержинське управління регіонального будівництва» боргу за послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2014 по 01.06.2016 у сумі 5 394 грн. 94 коп., та в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору 689 грн. 00 коп. у рівних частинах, тобто по 229 грн. 67 коп. з кожного.

08 жовтня 2024 року боржник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу, зазначивши, що боржник не згодна із судовим наказом, оскільки вважає вимоги стягувача необґрунтованими в повному обсязі, а судовий наказ таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що вона не проживала у спірний період за адресою виникнення заборгованості.

Ознайомившись із заявою про скасування судового наказу, приходжу до такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити: зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Як вбачається із заяви про скасування судового наказу, ОСОБА_1 отримала копію судового наказу 16 серпня 2024 року, до суду заяву подано 08 жовтня 2024 року, також подано заяву про поновлення строку на подачу заяви про скасування судового наказу. Однак, суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку на подачу заяви про скасування судового наказу, оскільки боржником не надано доказів поважності пропуску строку подання заяви до суду.

У заяві про скасування судового наказу зазначено, що боржник вважає вимоги стягувача необґрунтованими, оскільки у спірний період вона не проживала за адресою виникнення заборгованості та надала суду відповідні докази. Однак, суд вважає, що не проживання боржника за місцем реєстрації у спірний період, не позбавляє її обов`язку оплати комунальних послуг. Крім того, ОСОБА_1 не заперечує факт реєстрації за адресою виникнення заборгованості: АДРЕСА_1 , у спірний період.

Суд зауважує, що неотримання засобами поштового зв`язку судового наказу не є підставою для його скасування.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Оскільки боржником не доведено необґрунтованість вимог стягувача та пропущено строк подання заяви про скасування судового наказу, який судом не поновлено, суд вважає за необхідне залишити заяву без розгляду та повернути її боржнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 171 ЦПК України, суд -

постановив:

відмовити боржнику ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строку на подачу заяви про скасування судового наказу.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу залишити без розгляду та повернути її боржнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Д.М. Ніколенко