КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8788/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 червня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , поданою представником ОСОБА_3 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва в складі судді Волошина В.О., постановлену в м. Київ 06 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з даним позовом, просили стягнути з відповідача на користь кожного з них 51036 грн. матеріальної шкоди та 250 грн. оплати послуг за договором № КОЛ-125/п від 29 листопада 2019 року, покласти на відповідача судові витрати.

В січні 2024 року ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2024 року призначено у справі судову експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання: які пошкодження квартири АДРЕСА_1 виникли внаслідок залиття; яка вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 станом на дату проведення експертизи; який розмір завданої матеріальної шкоди квартирі АДРЕСА_1 станом на дату проведення експертизи. Проведення експертизи доручено експертам ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа», попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, оплату вартості проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_4 , провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на протиправність ухвали, порушення норм матеріального та процесуального права, просили скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2024 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалися на те, що експертизу призначено в порушення ст. 275 ЦПК України, якою визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.

Пояснювали, що правовою підставою для подання позову у даній справі є відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири позивачів за адресою АДРЕСА_2 внаслідок неправомірних дій відповідача. При цьому в матеріалах справи наявний висновок експерта № 3/09-21-3 від 20 вересня 2021 року, у якому визначено, що кошторисна вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень, що виникли в результаті дії води при залитті квартири АДРЕСА_3 , що сталося 06 листопада 2018 року, а також відповідно вартість матеріальної шкоди, завданої при цьому власнику квартири, станом на дату складання кошторисної документації становить 97886,50 грн. При цьому у висновку зазначено, що його підготовлено для подання до суду відповідно до ст. 102 ЦПК України, і експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України.

Крім того, під час судового засідання в листопаді 2022 року відповідач безпосередньо в судовому засіданні визнала сам факт залиття квартири позивачів, однак висловила свою незгоду із розміром відшкодування шкоди. Враховуючи, що провадження в даній справі відкрите судом 09 вересня 2022 року, відповідач у встановлені ст. 278 ЦПК України строки зобов`язана була подати відзив на позов, відповідні заперечення, а також клопотання про призначення експертизи у випадку незгоди із висновком експерта, який наявний в матеріалах справи.

Звертали увагу, що факт заподіяння шкоди відповідачем не ставиться під сумнів, тобто наявність вини відповідачем не оспорюється, із клопотання представника відповідача від 18 січня 2024 року вбачається, що відповідач просила призначити експертизу для визначення дійсної матеріальної шкоди, завданої позивачам, що визначено у тексті оскаржуваної ухвали від 06 лютого 2024 року.

Наводили зміст ч. 3 ст. 103 ЦПК України, якою визначено сукупність умов для призначення експертизи судом, вказувала, що відповідний висновок експерта наявний в матеріалах справи, даний висновок не оскаржувався відповідачем, а клопотання про призначення експертизи, у випадку незгоди із сумою заподіяння шкоди позивачам мало бути подано відповідачем у строки, встановлені ЦПК України.

Наводили зміст ст. 191 ЦПК України, відповідно до якої у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Наводили зміст ст. 263, 12, 13, 76, 89, 2, 6 ЦПК України, вважали призначення експертизи необґрунтованим, вказували на необхідність дотримання принципу процесуальної рівності сторін та змагальності судочинства.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що у вересні 2021 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з даним позовом про відшкодування шкоди, який мотивували тим, що є співвласниками квартири АДРЕСА_1 в рівних частках. 06 листопада 2018 року квартиру позивачів було затоплено. 01 серпня 2019 року комісією обслуговуючої організації ПП «Український центр нерухомого майна» було проведено обстеження квартири та складено акт про залиття, яким засвідчено об`єми пошкодженого майна та причину залиття квартири - порушення правил експлуатації сантехнічного обладнання власником квартири АДРЕСА_4 , а саме залишення ввімкненим змішувача на кухні власником квартири АДРЕСА_4 . Отже, заподіювачем шкоди є власник квартири АДРЕСА_5 . Вказана квартира розташована на третьому поверсі прямо над їх квартирою, саме тому протиправні дії відповідача, яка є власником даної квартири, стали наслідком спричинення їм майнової шкоди. ТОВ «ВБК «Київбуд» було складено локальний кошторис на ремонт квартири після затоплення, відповідно до якого вартість ремонту квартири внаслідок залиття становить 102072 грн. Крім того, факт залиття квартири позивачів підтверджується фотодоказами.

До позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 додано, серед іншого, копію договору дарування на підтвердження факту належності їм квартири АДРЕСА_1 , копію довідки про показники об`єкта нерухомого майна КВ-2021 № 27761 від 13 серпня 2021 року, копію акту комісії ПП «Український центр нерухомого майна» від 01 серпня 2019 року, підписаного інженером, майстром та слюсарем-сантехніком вказаного підприємства, примірник документу під назвою «Договірна ціна на будівництво: ремонтні роботи після підтоплення за адресою АДРЕСА_2 , що здійснюється в 2021 році», складений ТОВ ВБК «Київбуд» 14 вересня 2021 року, локальний кошторис на ремонт квартири після затоплення, складений ТОВ «ВБК «Київбуд» 14 вересня 2021 року, фотографії ушкоджень, завданих внаслідок залиття квартири.

18 січня 2024 року представником відповідача подано до суду клопотання про призначення експертизи, обґрунтоване тим, що наявний в матеріалах справи висновок експерта від 20 вересня 2021 року викликає сумнів у його правильності, з огляду на те, що при складанні акту від 01 серпня 2019 року залиття квартири відповідач присутня не була і її не було повідомлено про здійснення огляду квартири експертом, що позбавило її права надавати свої пояснення та заперечення при проведенні експертного дослідження. Перед експертом не ставилось питання про визначення обсягу пошкоджень, які виникли внаслідок залиття. Експертом проведено оцінку матеріальних збитків щодо пошкоджень, які ним не визначались, та частково містять припущення щодо наявності таких пошкоджень. Експертом не проводилось визначення вартості відновлювальних робіт та як наслідок, розміру матеріальних збитків. З посиланням на кошторисну документацію, яка складена ТОВ «ВБК «Київбуд», експертом визначено розмір матеріальних збитків на рівні договірної ціни, зазначеної у цій кошторисній документації. При цьому договірна ціна у кошторисній документації, складеній одним виконавцем, може значно відрізнятись від середніх цін на такі ж роботи у інших виконавців, і може відрізнятись від середньої вартості робіт на ринку. Таким чином відповідач стверджує, що експертом не проведено оцінку вартості відновлювальних робіт після залиття, а отже розмір матеріальних збитків визначено необґрунтовано. Крім того, питання щодо фактичного розміру пошкоджень, які виникли внаслідок затоплення квартири позивачів, та вартості відновлювального ремонту входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення (а. с. 215 - 217).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до положень ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, заяви та клопотання.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Отже, у разі проведення експертизи висновок експерта разом з іншими наданими учасниками справи доказами підлягатиме оцінці як окремо, так і в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 6, 7 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Задовольняючи клопотання відповідача про призначення експертизи, суд першої інстанції врахував предмет позову про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, та виходив із наявності всіх умов, визначених ч. 1 ст. 103 ЦПК України.

Апеляційний суд погоджується із даними висновками, враховуючи наступне.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами статті 1166 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, для розгляду позову про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними, на думку позивача, діями відповідача, дійсно необхідно встановити розмір такої шкоди, для цього необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а відповідач ці обставини (розмір заявленої до відшкодування шкоди) не визнає.

Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

При цьому, судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відтак судом першої інстанції обґрунтовано задоволено клопотання про призначення експертизи, на вирішення якої поставлено питання, запропоновані відповідачем, та які входять до предмета доказування.

Одночасно із призначенням судової експертизи судом першої інстанції зупинено провадження в справі на час її проведення, що відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Апеляційний суд відхиляє як неспроможні доводи апеляційної скарги, що відповідачем в судовому засіданні визнано факт залиття нею квартири позивачів і таким чином нею не ставиться під сумнів факт заподіяння шкоди, з огляду на те, що розмір заподіяної шкоди є самостійним предметом доказування, і саме питання щодо встановлення обсягу залиття квартири і розміру заподіяної шкоди поставлене на вирішення експертизи, а питання щодо причин залиття квартири позивачів відповідачем у клопотанні про призначення експертизи не пропонувалось і судом такого питання в ухвалі про призначення експертизи не визначено.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність сукупності умов для призначення експертизи, визначених ч. 1 ст. 103 ЦПК України, з посиланням на наявність в матеріалах справи висновку експерта № 3/09-21-3 від 20 вересня 2021 року, який не оскаржено відповідачем, з огляду на те, що в клопотанні про призначення експертизи від 18 січня 2024 року представником відповідача викладено аргументовані доводи наявності у нього сумнівів щодо правильності наданого позивачем висновку експерта № 3/09-21-3 від 20 вересня 2021 року, про що зазначено в ухвалі суду першої інстанції.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо призначення судом експертизи з порушенням процесуальних строків, визначених ЦПК України для подання відзиву, доказів і клопотань, необхідності дотримання принципу процесуальної рівності сторін та змагальності судочинства, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 126, 127 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Із матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2022 року відкрито провадження в даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 22 листопада 2022 року (а. с. 60).

02 листопада 2022 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_4 на позовну заяву, яка заперечувала проти позову, вважаючи, що позивачами не надано належних доказів спричинення майнової шкоди і позов не підлягає задоволенню. Вказувала, що сума збитків 102072 грн., яку позивачі просять стягнути на її користь, не може підтверджуватися локальним кошторисом на будівельні роботи (а. с. 65 - 74).

В судовому засіданні 22 листопада 2022 року представник позивачів звернувся до суду з клопотанням про встановлення додаткового строку для надання доказів, а представником відповідача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з чим судом було оголошено перерву до 03 квітня 2023 року (а. с. 81 - 82).

24 листопада 2022 року до суду надійшла відповідь позивачів на відзив на позовну заяву, до якої долучено новий доказ, а саме копію висновку судового експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження № 3/09-21/3 від 20 вересня 2021 року, в якому зазначено, що висновок експерта підготовлено для подання до суду і відповідно до ст. 102 ЦПК України експерт про відповідальність за надання завідомо неправдивого випадку попереджений (обізнаний) (по ст. 384 КК України).

Згідно висновку експерта, кошторисна вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень, що виникли в результаті дії води при залитті квартири АДРЕСА_3 , що сталося 06 листопада 2018 року, а також відповідно вартість матеріальної шкоди, завданої при цьому власнику даної квартири, станом на дату складання кошторисної документації становить 97886,50 грн. (а. с. 95 - 151).

20 березня 2023 року до суду надійшла заява представника позивачів про долучення доказів у справі, в якій представник позивачів просив визнати поважними причини пропуску строку на подання доказів в зв`язку з запровадженням воєнного стану та долучити до матеріалів справи копію листа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» № 315/3 від 28 лютого 2023 року, як доказ залиття квартири позивача саме відповідачем (а. с. 175 - 178).

Верховний Суд в постанові від 11 серпня 2021 року в справі № 191/2592/19-ц (провадження № 61-6770св21) сформував правовий висновок, відповідно до якого дії суду, що сприяють встановленню істини у справі, в жодному разі не повинні сприйматися як дії щодо захисту однієї із сторін процесу.

Цивільний процес є формою реалізації правосуддя, яка забезпечує і гарантії здійснення правосуддя, і гарантії права громадян на судовий захист. Такий зв`язок правосуддя і цивільного судочинства пояснює їх принципову єдність як змісту і форми. Правосуддя через процес необхідно розглядати як доступність, що полягає у певному стандарті, який відбиває вимоги справедливого та ефективного судового захисту, що конкретизується в належних судових процедурах, розумних строках, і безперешкодного звернення усякої заінтересованої особи до суду.

Апеляційний суд враховує, що позивачами разом із відповіддю на відзив в листопаді 2022 року також подавався новий доказ, а саме висновок експерта від 20 вересня 2021 року, та в березні 2023 року - копію листа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» № 315/3 як доказ залиття квартири позивача саме відповідачем.

Як роз`яснено Конституційним Судом України в рішенні від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012, засада (принцип) рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною першою статті 24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

З огляду на конкретні обставини цієї справи, апеляційний суд враховує, що прийняття судом першої інстанції нових доказів, поданих позивачем, та задоволення клопотання про призначення експертизи, заявленого відповідачем, поза межами строків, встановлених ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України, спрямоване на встановлення дійсних обставин, виконання завдання правосуддя щодо справедливого розгляду справи, а також дотримання принципу рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Суд має сприяти у вирішенні спору, а тому, враховуючи роз`яснення Верховного Суду в постанові від 11 серпня 2021 року в справі № 191/2592/19-ц, дії суду, що сприяють встановленню істини у справі, не становить порушення судом норм процесуального права.

Апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, однак доводів, якими би підтверджувалося неправильне вирішення справи судом першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Апеляційний суд враховує, що дотримання розумних строків розгляду справи є важливим та має обов`язково враховуватися судом. Однак, у даному випадку важливим є також встановлення об`єктивної істини у справі, чим суд не повинен нехтувати навіть з мотивів дотримання розумних строків.

Таким чином, з метою забезпечення правильного вирішення спору між сторонами, для всебічного та повного дослідження обставин справи, апеляційний суд доходить висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи та характер спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання відповідача про призначення по справі судової експертизи, оскільки без залучення спеціальних знань неможливо встановити обставини, що входять в предмет доказування по даній справі.

Апеляційний суд приймає до уваги, що заперечень по змісту самих питань, які поставлено на розгляд експертів судом, апеляційна скарга не містить і власних питань позивачем не запропоновано.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди з ухвалою суду першої інстанції, не ґрунтуються на законі та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 червня 2024 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.