Справа №345/3489/24
Провадження № 2/345/875/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Слободян Т.Я.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна бабуся ОСОБА_3 . На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачці. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Коли позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі, їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому позивачка змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задоволити.

Відповідачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки ОСОБА_3 (а.с. 8). На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачці (а.с. 9).

Як вбачається з матеріалів справи, постановою нотаріуса від 28.05.2024 року відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння АДРЕСА_1 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на майно (а.с. 13).

Судом встановлено, що відповідно до довідки, виданої виконкомом Зборянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області (а.с.14), згідно по господарського обліку Зборянської сільської ради за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

З копії технічного паспорта (а.с. 15-18) вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 було збудовано до 1991 року.

За пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року № 95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Тобто, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року, якщо їх відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил підтверджується технічним паспортом, складеним за результатами технічної інвентаризації.

Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки

Позивачка, як спадкоємець за заповітом, відповідно до ст. 1269 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, звернувшись із заявою про прийняття спадкового майна (а.с. 11). Відповідач на спадкове майно не претендує, про що свідчить подана нею до суду заява.

Отже, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачкою права власності на спадкове майно.

Щодо розподілу судових витрат. Представником позивача заявлено клопотання про повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви, у зв`язку із повним визнанням позову відповідачкою до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачкою до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, то на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, 50% від суми судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в сумі 605,60 грн. необхідно повернути позивачці з державного бюджету.

На підставі викладеного, ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 247, 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України Івано-Франківської області (м. Івано-Франіківськ, вул. Дністровська,14) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительці АДРЕСА_2 , суму судового збору у розмірі 605,60 грн., сплачену згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №11 від 07.06.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 26.06.2024року.

Головуючий