Провадження №2-з/359/50/2024
УХВАЛА

6 травня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Шандар М.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей та сім`ї Золочівської сільської ради Бориспільського району, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу участі в її вихованні,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

1.1. Представник позивача ОСОБА_3 вдруге звернувся до суду з вказаною заявою та посилається на те, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 21 лютого 2024 року з метою забезпечення пред`явленого позову було заборонено відповідачу перешкоджати ОСОБА_4 спілкуватись з сином ОСОБА_6 . Однак ОСОБА_5 не виконує постановлене судове рішення та продовжує чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною. Ця обставина свідчить про те, що вжитий захід забезпечення позову не є ефективним. Тому представник позивача ОСОБА_3 просить суд забезпечити позов шляхом зобов`язання відповідача надавати ОСОБА_4 можливість без присутності матері бачитись та проводити час з сином ОСОБА_6 , а також встановити графік спілкування позивача з дитиною.

1.2. У судовому засіданні інший представник позивача ОСОБА_1 підтримує заяву та наполягає на її задоволенні.

1.3. Представник відповідача ОСОБА_2 заперечує проти задоволення заяви та посилається на те, що її довіритель перешкоджає ОСОБА_4 спілкуватись з сином ОСОБА_6 . Повторне звернення представника позивача ОСОБА_3 з заявою про забезпечення позову спрямовано виключно на перегляд ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 21 лютого 2024 року. Така процесуальна поведінка є способом зловживання процесуальними правами. Тому представник відповідача ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні заяви.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст процесуальних правовідносин.

2.1. В грудні 2023 року ОСОБА_4 пред`явив до Бориспільського міськрайонного суду позов (а.с.1-4), в якому він просить зобов`язати ОСОБА_5 не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_6 , повідомляти про стан здоров`я дитини у разі її захворювання та про зміну місця проживання чи перебування дитини, а також встановити спосіб участі ОСОБА_4 у вихованні сина ОСОБА_6 .

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 9 лютого 2024 року (а.с.52-53) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.3. Процесуальні правовідносини регулюються главою 10 «Забезпечення позову» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

3. Норми процесуального права, якими керується суд при розгляді заяви.

3.1. Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

3.2. Згідно з ч.7 ст.153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову в його забезпеченні суд постановляє ухвалу.

3.3. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права.

3.4. Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України вказаний принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

3.5. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії», одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. В основі принципу юридичної визначеності, як одного з істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатись. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

4.1. Встановлено, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 21 лютого 2024 року з метою забезпечення позову було заборонено відповідачу перешкоджати ОСОБА_4 спілкуватись з сином ОСОБА_6 . У задоволенні заяви в частині вимоги про вжиття інших заходів забезпечення позову було відмовлено.

4.2. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не подали переконливі докази на підтвердження існування нових обставин, які виникли після ухвалення судового рішення. Їх посилання на те, що судове рішення ніби-то залишається не виконаним у зв`язку з тим, що відповідач перешкоджає ОСОБА_4 спілкуватись з дитиною, спростовуються постановою головного державного виконавця Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 18 квітня 2024 року (а.с.149), якою було закрито виконавче провадження №74626743 у зв`язку фактичним виконанням ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 21 лютого 2024 року.

4.3. Крім того, в скрін-шотах спілкування сторін у додатку «Telegram» (а.с.146-148) відсутня беззаперечна інформація про ухилення відповідачем від виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 21 лютого 2024 року та здійснення ним перешкод для ОСОБА_4 у спілкуванні з дитиною. У зв`язку з тим, що письмові копії електронних доказів не містять інформацію про обставини, що стосуються предмета доказування, вони не є належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України.

4.4. Вдруге звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, представник позивача ОСОБА_3 фактично прагне переглянути ухвалу Бориспільського міськ-районного суду від 21 лютого 2024 року. Видається очевидним, що така процесуальна діяльність суперечить принципу юридичної визначеності, адже у випадку невиконання судового рішення представник позивача ОСОБА_3 має право оскаржити постанову головного державного виконавця Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 18 квітня 2024 року, а не подавати ідентичну заяву про забезпечення позову.

4.5. З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для додаткового вжиття заходів забезпечення позову. Тому у задоволенні заяви, поданої представником позивача ОСОБА_3 , належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Повний текст ухвали суду складений 13 травня 2024 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Ухвала суду набирає законну силу негайно після її проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець