Провадження № 22-ц/811/1076/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 05 березня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

29.12.2023 представник ПАТ «Страхова компанія «УСГ» - Сечко С.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 47659,24 грн та 2684 грн судового збору.

В обґрунтування позову посилався на те, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УСГ» та ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» 10.01.2022 року укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №28-0197-00224/00045, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку із застрахованим автомобілем марки "Renault", номерний знак НОМЕР_1 сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 11.08.2022 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Volkswagen", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 та транспортного засобу "Renault", номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ». Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 16.08.2022 року у справі № 462/4367/22, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у спричиненні даної ДТП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно із договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР7597432, тому ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повернуло позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу автомобіля у розмірі 45450,76 грн. Таким чином, на підставі ст.ст. 993, 1194 ЦК України відповідач повинен сплатити позивачу різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та виплаченою сумою страхового відшкодування у сумі 47659,24 грн (із розрахунку 93110 45450,76 = 47659,24). На підставі викладеного, позивач просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» 47659 (сорок сім тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) грн 24 коп. на відшкодування майнової шкоди та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг від 09 квітня 2019 року № 538 Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів з питань обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та страхового полісу № ЛР7597432 страховиком відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» станом па дату страхового випадку встановлені наступні страхові ліміти: 130000 грн за шкоду, заподіяну майну та 260000 грн за шкоду, заподіяну життю. У випадках, коли делікті відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. З Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Таким чином, внаслідок укладення договору обов`язкового страхування (поліс № АР7597432), відповідальність за завдану майнову шкоду автомобілю ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» при користуванні автомобілем марки "Volkswagen POLO", в межах суми 130000,00 грн має нести ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», а не безпосередньо відповідач.

Таким чином, оскільки страховиком відповідача визнано спірну ДТП страховим випадком, враховуючи, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу марки "Volkswagen POLO" на момент вчинення ДТП була застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту №АР7597432, в якому визначений ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну, в розмірі 130000 грн, а розмір завданої шкоди не перевищив ліміт відповідальності страховика відповідача, то відсутні підстави в даному випадку для стягнення з відповідача на користь позивача різниці визначеного останнім страхового відшкодування, адже навіть за умови сплати ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ПрАТ "СК "УСГ" страхового відшкодування у розмірі 93110,00 грн, сума завданої внаслідок ДТП шкоди не перевищує ліміту в 130 000,00 грн, визначеного в полісі обов`язкового страхування.

Просить рішення суду скасувати та увалити нове рішення, яким в задоволенні позову вимовити.

19.04.2024 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» подало відзив на апеляційну скаргу. Просить рішення суду залишити без змін, скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

У відповідності до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.ст.22, 1192 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема, витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), має право на їх повне відшкодування, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі №759/7787/18 (провадження № 61-10773св20), визначено, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Встановлено, що 11.08.2022 року о 12:00 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_2 на вул. Шевченка, 317 у м. Львові був неуважний, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , 2017 р.в., який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 16.09.2022 року у справі № 462/4367/22, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у спричиненні ДТП. Вказані обставини в силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України не доказуються.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , на праві власності належить ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ».

10.01.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0197-00224, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку із застрахованим автомобілем марки «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , сплатити особі, яка має право керувати ТЗ на законній підставі, страхове відшкодування.

З заяви від 11.08.2022 року про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування вбачається, що ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» повідомило страховика ПАТ «Страхова компанія «УСГ» про настання страхового випадку.

З ремонтної калькуляції та рахунків вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 з ПДВ становить 93318,58 грн.

Відповідно до страхового акту № ДККА-80903 від 13.10.2022 позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» в розмірі 93110,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 40669 від 13.10.2022 (а.с.31).

Цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «Volkswagen Polo» станом на час ДТП була застрахована ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно із полісом № АР7597432.

Також встановлено, що ПАТ «Страхова компанія «УСГ» після звернення до страхової компанії відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» отримало страхову виплату в розмірі 45450,76 грн (а.с.32) на підставі заяви (претензії) про виплату страхового відшкодування вих. № 46809 від 21.10.2022.

Задовольняючи позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню з відповідача становить 47659,24 грн, (з розрахунку 93110 грн - 45450,76 грн = 47659,24 грн).

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалам справи та зібраним у справі доказам.

Доводи апелянта про те, що позивач не довів належними і допустимими доказами вартість відновлюваного ремонту та матеріального збитку, на увагу не заслуговують, оскільки ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції відповідачем розмір страхового відшкодування належними доказами не спростовано.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено - 15 листопада 2024 року.

Керуючись до ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 05 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра