Провадження № 2/361/2357/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

третя особа ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 та просив стягнути з відповідачана користь позивача завдану за наслідками ДТП майнову шкоду у розмірі 203995 грн. 57 коп., моральну шкоду у розмірі 10000 грн. 00 коп.та вирішити питання про розподіл та стягнення судових витрат, які поніс позивач.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що 04 вересня 2023 року близько 12 години 20 хвилин у м. Бровари Київської області на перехресті вул. Вдовиченка та вул. О.Білана, військовослужбовець ОСОБА_3 , виконуючи службові обов`язки та керуючи автомобілем марки ?Toyota Land Cruiser?, д.н.з. НОМЕР_2 , належний в/ч НОМЕР_3 , на перехресті рівнозначних доріг не надав дорогу транспортному засобу, що наближався праворуч, а саме автомобілю марки ?Volkswagen Passat?, д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2023 у справі № 361/7890/23 про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Постанова в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили.

За наслідками ДТП власнику автомобіля ?Volkswagen Passat? н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_4 завдано майнової та моральної шкоди.

Транспортний засіб належний в/ч НОМЕР_1 на час ДТП не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому, регламентну виплату потерпілому, у відповідності до пп. ?а? п. 41.1. ст. 41 ЗУ ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів? та з урахуванням Протоколу Президії МТСБУ від 20.05.2022 № 524/2022, замість військової частини здійснило МТСБУ. Розмір виплати потерпілому склав 140139 грн. 55 коп.

Однак, вказане відшкодування не покриває у повному обсязі майнові збитки, які поніс позивач.

Так, відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу від 28.09.2023 року №8936/0923 вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля ?Volkswagen Passat? н.з. НОМЕР_4 , складає: 344 135 грн. 12 коп.

За вирахуванням виплати МТСБУ майнова шкода завдана позивачу складає 203 995,57 грн. (344 135,12 - 140139,55 = 203995 грн. 57 коп.).

Також, за наслідками ДТП позивачу завдано моральної шкоди, яку він бажає стягнути з відповідача у грошовому еквіваленті та оцінює її розмір у сумі 10000 грн.

Зазначає, що належний позивачеві автомобіль був його основним засобом пересування. Пошкодження автомобіля в ДТП завдало останньому душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан.

02 січня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 13 травня 2024 року.

15 березня 2024 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В своєму відзиві посилається на те, що відповідач не приймає як допустимий доказ наданий позивачем Звіт від 28.09.2023 № 8936/0923 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Volkswagen моделі Passat, реєстраційний номер НОМЕР_4 , як доказу розміру майнової шкоди, завданої позивачу.

Зазначений висновок експерта не відповідає вимогам частини 7 статті 102, частини 5 статті 106 Цивільного процесуального кодексу України, а саме через: відсутність у висновку експерта зазначення про те, що висновок підготовлено для подання до суду (ч. 5 ст. 106 ЦПК України); відсутність у висновку експерта запису про те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (ч.7 ст. 102, ч. 5 ст. 106 ЦПК України).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.01.2023 за № 1 ?Про введення в експлуатацію автомобільної техніки? за військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 було закріплено автомобіль марки ?Toyota Land Cruiser?, державний військовий номер НОМЕР_5 .

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2023 року у справі № 361/7890/23 притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до наданого позивачем висновку експерта, який не приймається відповідачем: вартість матеріального збитку становить 142340,15 гривень; вартість відновлювального ремонту становить 344135,12 гривень, з ПДВ на замінних складових.

Позивач безпідставно заявляє вимогу про стягнення в якості відшкодування майнової шкоди (матеріального збитку) 203995,57 грн (344135,12 грн. - 140139,55 грн = 203995,57 грн) оскільки сума в розмірі 344135,12 грн, згідно з висновком експерта, є вартістю відновлювального ремонту, а не майнової шкоди (відповідно до висновку вона складає 142 340,15 грн). Вартість відновлювального ремонту не є тотожною вартості матеріального збитку, що підлягає відшкодуванню на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України.

МТСБУ у страховій справі № 95718, згідно наказу № 4.1/19111 була сплачена позивачеві сума у розмірі 140 139 грн. 95 коп. у якості відшкодування майнової шкоди, спричиненої ДТП.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача різниці між вартістю відновлювального ремонту (344135 грн. 12 коп.), визначеного висновком експерта, та розміром виплаченого МТСБУ відшкодування (140139,55 грн), що становить 203995 грн. 57 коп., не має правового обґрунтування та не може бути задоволена.

Позивач, посилаючись на Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 23.11.2003 зазначає, що розмір збитку - це вартість із застосуванням зносу автомобіля, а відновлювальний ремонт - без нього. Тобто, виходячи з такої інтерпретації Методики, відповідач має відшкодовувати вартість нової деталі, а не зношеної, тобто розмір заявленої відшкодованої шкоди перевищує суму заподіяних збитків.

На обґрунтування заподіяної моральної шкоди позивач посилається на те, що пошкодження його автомобіля внаслідок ДТП завдало йому душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан. Однак, жодного підтвердження та опису в чому полягали страждання, позивач не надав. Грошовий вираз моральної шкоди, зазначений позивачем у розмірі 10000 гривень значно завищений та є неспівмірним.

При цьому слід зауважити, що позивач, який є власником автомобіля, як вбачається з постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2023 року у справі № 361/7890/23, не був безпосереднім учасником ДТП. Його автомобілем керувала інша особа - ОСОБА_5 . Відсутній факт завдання шкоди здоров`ю позивачу та/чи іншим учасникам ДТП, факт приниження честі та гідності, а відтак факт лише пошкодження автомобіля не є тим фактором, який викликає значні страждання. ДТП - це достатньо поширене явище сьогодення і кожний власник джерела підвищеної безпеки усвідомлює можливі наслідки його експлуатації.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити, пояснення надав аналогічно викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити, пояснення надала аналогічно викладеним у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні третя особа проти задоволення позову заперечував та просиву його задоволенні відмовити.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, третю особу, вивчивши письмові докази у справі, встановивши виниклі правовідносини, дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 04 вересня 2023 року близько 12 години 20 хвилин у м.Бровари Київської області на перехресті вул. Вдовиченка та вул. О. Білана, військовослужбовець ОСОБА_3 , виконуючи службові обов`зки та керуючи автомобілем марки ?Toyota Land Cruiser?, д.н.з. НОМЕР_2 , належним в/ч НОМЕР_3 , на перехресті рівнозначних доріг не надав дорогу транспортному засобу, що наближався праворуч, а саме автомобілю марки ?Volkswagen Passat?, д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5 . Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2023 у справі № 361/7890/23 про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. (а.с. 15)

Транспортний засіб належний в/ч НОМЕР_1 на час ДТП не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому, регламентну виплату потерпілому, у відповідності до пп. ?а? п. 41.1. ст. 41 ЗУ ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів? та з урахуванням Протоколу Президії МТСБУ від 20.05.2022 № 524/2022, замість військової частини здійснило МТСБУ. Розмір виплати потерпілому склав 140139 грн. 55 коп., що підтверджується випискою по картковому рахунку АТКБ ПриватБанк від 15 грудня 2023 року. (а.с.71)

Згідно звіту № 8936/0923 складеного 28 вересня 2023 року про оцінку транспортного засобу вартість матеріального збитку становить 142340 грн. 15 коп.; вартість відновлювального ремонту становить 344135,12 гривень, з ПДВ на замінних складових. (а.с.18)

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Згідно з положеннями статті 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати.

Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ.

У постанові від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17 Верховний суд зазначив, що у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, та дійшов висновку, що звіт про оцінку транспортного засобу лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, позивачем не надані належні та допустимі докази фактичного ремонту автомобіля та витрат понесених ним на його відновлення, а тому з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволені позовних вимог в частині стягнення майнової шкоди в розмірі 203995 грн. 57 коп. слід відмовити.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Суд при визначенні розміру моральної шкоди враховує лише ту обставину, що внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу, як власнику транспортного засобу завдано матеріальних збитків, що дійсно спричинило душевні страждання з цього приводу, витрачений час та сили для відновлення пошкодженого автомобіля, оскільки в іншій частині наведених обставин у змісті позову в цій частині доказів суду не надано.

Таким чином, суд вважає достатнім та об`єктивним відшкодування позивачу завданої моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Отже, суд приходить до висновку, що позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76 83, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 завдану за наслідками ДТП моральну шкоду у розмірі 5000 грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.