Справа № 283/1189/24
провадження №2/283/505/2024
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(з а о ч н е)

26 червня 2024 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про поділ житлового будинку в натурі,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

09.05.2024 ОСОБА_1 звернулась до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про поділ житлового будинку в натурі, в обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 .

На підставі свідоцтва про право власності, посвідченого приватним нотаріусом 29.02.2024 позивачу, як тій з подружжя, яка пережила чоловіка, належить 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, а саме житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 , що належав померлому на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори Житомирської області Сотніченко І.В. від 26.11.1980, та Акта про закінчення будівництва і введення виконкому Малинської міської ради від 12.10.1989 за № 291.

Право власності на 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 зареєстровано у державному реєстрі речових прав 29.02.2024, що підтверджено витягом з Державного реєстру.

Також, у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , позивач набула право власності на 2/6 частки цього житлового будинку, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.02.2024, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та витягом з Державного реєстру речових прав.

Отже, ОСОБА_1 належить 5/6 частки житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 .

Іншим спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, як такий, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї, є син позивача та спадкодавця - ОСОБА_2 , що підтверджено довідкою приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області № 303/02-14 від 15.04.2024.

Оскільки, ОСОБА_3 за життя не складав заповіт, то частки у праві спадкування у позивача з сином (з урахуванням частки доньки про відмову від спадщини на користь позивача) є рівними, тобто відповідачу належить 1/6 частки вказаного вище житлового будинку.

ОСОБА_2 станом на день пред`явлення позову до суду не звернувся до нотаріуса та не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого батька ОСОБА_3 , не оформив частку у праві спільної часткової власності, не бажає у добровільному порядку здійснити поділ житлового будинку в натурі, при цьому користується будинком у повному обсязі, за місцем проживання, часто перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чинить відносно позивача насильство психологічного характеру.

Вирішити питання щодо поділу житлового будинку в натурі шляхом добровільного укладення договору не вдається за можливе через небажання та ухилення ОСОБА_2 від отримання свідоцтва про право на спадщину.

Вимогами позову ОСОБА_1 просить суд поділити житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно до часток у праві спільної часткової власності та виділити їй в натурі в особисту приватну власність як окремий об`єкт нерухомого майна : веранду площею 8,7 кв.м, коридор -7,3 кв.м., кухню -10,6 кв.м. , вітальню - 19,3 кв.м., житлову кімнату -24,9 кв.м., житлову кімнату -11,2 кв.м., суміщений санвузол - 4,6 кв.м., загальною площею 86,6 кв.м, житловою площею 55,4 кв.м., допоміжною -31,2 кв.м.; з приміщень господарських будівель виділити веранду а2 , площею 9,0 кв.м, підвал А1-76,8 кв.м., сарай Б1- 35,3 кв.м, прибудову 62-7,9 кв.м., вбиральню-1,8 кв.м., ворота, криницю, 5/6 частин паркану; припинивши 5/6 її частки у праві спільної часткової власності цього житлового будинку; виділити ОСОБА_2 в натурі в особисту приватну власність як окремий об`єкт нерухомого майна: кімнату, площею 15,2 кв.м., загальною площею 15,2 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., з приміщень господарських будівель: сарай В1-площею 19,1 кв.м., 1/6 частини паркану, припинивши 1/6 його частки у праві спільної часткової власності цього житлового будинку; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2075,30 грн.

Явка та позиція сторін по справі:

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, 26.06.2024 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник позивача адвокат Івашкевич О.Г., яка діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АМ №1090210 від 10.06.2024, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, жодних заяв, клопотань від нього не надходило.

У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Малин Житомирської області у віці 66-ти років помер чоловік позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Відповідно до Свідоцтва про право власності від 29.02.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як тій з подружжя, яка пережила чоловіка ОСОБА_3 , належить частка у праві спільної сумісної власності на майно набуте подружжям за час шлюбу, а саме: житловий будинок в АДРЕСА_1 (а.с.11). Свідоцтво зареєстроване в реєстрі за № 1786 по спадковій справі № 163/2023.

Право власності за ОСОБА_1 на вказану частку житлового будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 29.02.2024, номер відомостей про речове право № 53919671, що підтверджується Витягом №367913866 (а.с12).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.02.2024, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 , у тому числі з урахуванням 1/3 частки, від якої відмовилась дочка померлого ОСОБА_4 , 2/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 (а.с.13).

Свідоцтво про право на спадщину на 2/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями видано ОСОБА_1 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями ще не видано.

Свідоцтво зареєстроване в реєстрі за № 1787 по спадковій справі № 163/2023.

Право власності за ОСОБА_1 на вказану 2/6 частки житлового будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 29.02.2024, номер відомостей про речове право № 53920343, що підтверджується Витягом № 367919916 (а.с.15).

На замовлення позивача ТОВ «Агентство нерухомості «Аннастейшен» 08 лютого 2024 року виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 (а.с.22-24).

На підтвердження обставин неможливості врегулювання даного питання в досудовому порядку, позивачем долучено копію постанови Малинського районного суду Житомирської області по справі №283/2972/23 від 21.02.2024, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за фактами вчинення домашнього насильства відносно матері ОСОБА_1 (а.с.29-30).

Мотиви та застосовані норми права.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Нормами чинного законодавства України визначено, що правовий режим спільної власності визначається нормами Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною власністю здійснюється за згодою всіх її власників, а за відсутності згоди спір вирішується судом.

Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві спільної часткової власності.

Отже, право спільної часткової власності - це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Як роз`яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства,що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Верховний Суд у Постанові від 03 квітня 2013 року висловив правову позицію у справі № 6-12цс13 та зазначив, що, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Частки у домоволодінні, які бажають виділити позивачі можна виділити в натурі в окремі об`єкти нерухомого майна, без порушення цільового призначення, не порушуючи при цьому прав і законних інтересів інших співвласників, адже частини будинку, якими користуються позивачі мають окремий вхід та використовуються незалежно від інших співвласників.

Судом встановлено, що існує технічна можливість виділення кожній зі сторін самостійних і відособлених об`єктів нерухомості на виділ яких сторони мають право відповідно до норм чинного законодавства, при чому із даних технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, вбачається, що сам поділ належного сторонам на праві спільної часткової власності житлового будинку з надвірними спорудами можливий таким чином, щоб кожному з них була виділена та частина садиби, яка перебуває у їхньому індивідуальному користуванні.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення поданого позову.

Керуючись ст.ст. 12,23,76,81,258,265,273, 280, 289 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про поділ житлового будинку в натурі - задовольнити.

Поділити житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно до часток у праві спільної часткової власності та виділити:

ОСОБА_1 в натурі в особисту приватну власність як окремий об`єкт нерухомого майна:

веранду площею 8,7 кв.м,

коридор -7,3 кв.м.,

кухню -10,6 кв.м.,

вітальню - 19,3 кв.м.,

житлову кімнату -24,9 кв.м.,

житлову кімнату -11,2 кв.м.,

суміщений санвузол - 4,6 кв.м., загальною площею 86,6 кв.м, житловою площею 55,4 кв.м., допоміжною -31,2 кв.м.;

з приміщень господарських будівель виділити:

веранду а2 , площею 9,0 кв.м,

підвал А1-76,8 кв.м.,

сарай Б1- 35,3 кв.м,

прибудову 62-7,9 кв.м.,

вбиральню-1,8 кв.м.,

ворота, криницю, 5/6 частин паркану;

припинивши 5/6 її частки у праві спільної часткової власності цього житлового будинку;

ОСОБА_2 в натурі в особисту приватну власність як окремий об`єкт нерухомого майна:

кімнату, площею 15,2 кв.м., загальною площею 15,2 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м.,

з приміщень господарських будівель:

сарай В1-площею 19,1 кв.м.,

1/6 частини паркану,

припинивши 1/6 його частки у праві спільної часткової власності цього житлового будинку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2075,30 грн.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканець АДРЕСА_1 .

Суддя