Справа №461/4390/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року м.Львів.

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.

за участю:

секретаря судового засідання Маковської Д.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідачів ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, покликаючись на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з постачання теплової енергії. Будинок АДРЕСА_2 обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії, а опитувальним листом споживача теплової енергії підтверджується факт надання ЛМКП «Львівтеплоенерго» послуги з постачання теплової енергії будинку в тому числі теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб та допоміжних приміщень, витрат на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку. З 01 грудня 2021 року з відповідачем є укладені індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової які за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання, типова форма яких затверджена постановами Кабінету Міністрів України №1022, №1023 від 08.09.2021.. За умовами вказаних договорів ЛМКП «Львівтеплоенерго» (Виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами. Нарахування вартості послуги з постачання теплової енергії за вказаною адресою з грудня 2021 р. проводиться - за теплову енергію на загальнобудинкові потреби витрати на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. На квартири з індивідуальним опаленням розподіляються витрати теплової енергії на загальнобудинкові потреби та витрати теплової енергії на забезпечення внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання. Оскільки у будинку встановлено прилад обліку теплової енергії плата за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії включає витрати на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Відповідно, плата становить - 24,18 грн. на місяць (з ПДВ) з урахування витрат на заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії.

Нарахування за опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, за витрати теплової енергії на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та плата за абонентське обслуговування регламентуються п.38 Постанови КМУ №830 від 21.08.2019р. «Правила надання послуги з постачання теплової енергії та типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» , а саме: споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, та за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Згідно з довідкою з місця проживання склад сім`ї та реєстрацію, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно користуються послугами з постачання теплової енергії та/або постачання гарячої води. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`ємів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 378152577 від 13.05.2024 ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності.

Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з постачання теплової енергії був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості та кількості даних послуг з метою їх оплати. Нарахування кількості та вартості послуги з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби за даною адресою проводилися згідно показів загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії на підставі відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 - в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022, відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315.

Позивачем у повному обсязі надаються послуги з постачання теплової енергії, проте відповідачами не оплачуються надані їм послуги, у зв`язку з чим за період з 01.12.2021 по 29.02.2024 заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води становить 3470,51 грн.

Галицьким районним судом м. Львова 15.03.2024 року було видано судовий наказ № 461/1789/24 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 заборгованості за період з 01.12.2021 року по 31.01.2024 року за послуги з централізованого опалення місць загального користування в розмірі 3444,08 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 302 гривень 80 копійок, тобто по 151, 40 грн. з кожного. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.04.2024 року задоволено заяву ОСОБА_2 та судовий наказ від 15.03.2024 р. № 461/1789/24 скасовано, оскільки вбачається спір про право та роз`яснено стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову. Враховуючи наведене, позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 року по 29.02.2024 року, а також сплачений судовий збір.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29.05.2024 року відкрито спрощене позовне провадження.

08.07.2024 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду письмові пояснення.

04.10.2024 року представниця позивача подала до суду письмові пояснення.

Представниця позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, однак уточнила, що в прохальній частині позову допущено описку щодо розміру заборгованості, яку просить позивач стягнути на його користь з відповідачів, так замість вірної суми 3470, 51 грн, зазначено помилково невірно 4470, 51 грн., тому просить стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 34701, 51 грн., надала суду пояснення аналогічні викладеним в мотивах позовної заяви та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Зазначив, що 27.10.2006 року в будинку АДРЕСА_2 було від`єднання квартири АДРЕСА_3 від систем центрального опалення, що стверджується актом комісії ЛМКП Айсберг. Також було проведено ізоляцію огороджувальних конструкцій, які відокремлюють квартиру АДРЕСА_4 з індивідуальним опаленням від інших суміжних квартир. Цей акт був затверджений розпорядженням Галицької районна адміністрації №699 від 17.08 2007 р. Крім того, всі бувші стояки також ізольовані, а Львівтеплоенерго не надають ніякої теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб та допоміжних приміщень тому, що ніяких приладів обігрівання в холі чи в коридорах будинку не було і немає. Також, зазначив, що ні з ним, ні його дочкою ОСОБА_4 не було укладено договору про надання послуг з постачання теплової енергії, тому вони не ж споживачами. Теплова енергія не надається, однак квитанції приходять з 2022 року.

Представник відповідачів адвокат Лойко І.М. в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що в будинку АДРЕСА_2 є квартири, які користуються тепловою енергією. Договірних відносин між позивачем та відповідачами не укладено. З березня 2024 року опалення не надається.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`ємів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 378152577 від 13.05.2024 ОСОБА_2 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності /а. с. 12/.

З довідки №1 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації, наданої ЛМКП «Львівтеплоенерго» вбачається, що співвласниками квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , в даній квартирі зареєстровано двоє осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 /а. с. 11/.

ЛМКП «Львівтеплоенерго», будучи наділеним повноваженнями виконавця послуг з договором приєднання про надання послуг надавало послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води до будинку, в якому зареєстровані та проживають відповідачі.

Будинок АДРЕСА_2 обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії, а опитувальним листом споживача теплової енергії підтверджується факт надання ЛМКП «Львівтеплоенерго» послуги з постачання теплової енергії будинку в тому числі теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб та допоміжних приміщень, витрат на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку.

З 01 грудня 2021 року з відповідачем є укладені індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової які за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання, типова форма яких затверджена постановами Кабінету Міністрів України №1022, №1023 від 08.09.2021.

За умовами вказаних договорів ЛМКП «Львівтеплоенерго» (Виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами.

Нарахування вартості послуги з постачання теплової енергії за вказаною адресою з грудня 2021 р. проводиться - за теплову енергію на загальнобудинкові потреби витрати на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. На квартири з індивідуальним опаленням розподіляються витрати теплової енергії на загальнобудинкові потреби та витрати теплової енергії на забезпечення внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання.

Оскільки у будинку АДРЕСА_2 встановлено прилад обліку теплової енергії плата за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії включає витрати на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Відповідно, плата становить - 24,18 грн. на місяць (з ПДВ) з урахування витрат на заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії.

Нарахування за опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, за витрати теплової енергії на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та плата за абонентське обслуговування регламентуються п.38 Постанови КМУ №830 від 21.08.2019р. «Правила надання послуги з постачання теплової енергії та типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» , а саме: споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, та за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з постачання теплової енергії був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості та кількості даних послуг з метою їх оплати.

Нарахування кількості та вартості послуги з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби за даною адресою проводилися згідно показів загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії на підставі відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 - в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022, відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315.

Галицьким районним судом м. Львова 15.03.2024 року було видано судовий наказ № 461/1789/24 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 заборгованості за період з 01.12.2021 року по 31.01.2024 року за послуги з централізованого опалення місць загального користування в розмірі 3444,08 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 302 гривень 80 копійок, тобто по 151, 40 грн. з кожного. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.04.2024 року задоволено заяву ОСОБА_2 та судовий наказ від 15.03.2024 р. № 461/1789/24 скасовано, оскільки вбачається спір про право та роз`яснено стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Відповідно до акту від 27.10.2006 року вбачається, що в будинку АДРЕСА_2 , після від`єднання квартири АДРЕСА_3 від систем центрального опалення проведено ізоляцію огороджувальних конструкцій, які відокремлюють приміщення з індивідуальним опаленням від суміжних квартир /а. с. 37/.

Згідно з розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №699 від 17.08.2007 року вбачається, що затверджено акт про відключення квартири АДРЕСА_4 від мережі центрального опалення від 16.10.2006 року та здачу в експлуатацію влаштованої системи автономного опалення на підставі розпорядження Галицької районної адміністрації від 11.10.2006 року №1483 /а. с. 38/.

Актами про включення систем теплопостачання від 12.10.2021 року, від 15.11.2022 року, 16.10.2023 року вбачається, що включено опалення, вентиляцію та гаряче водопостачання за адресою: АДРЕСА_2 /а. с. 83-85/.

Згідно з розрахунком заборгованості наданим позивачем заборгованість відповідачів за надані послуги з постачання теплової енергії становить 3470,51 грн. /а. с. 13/.

З правового аналізу ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», випливає, що відповідач є споживачем, як фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги, яким у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.13 Закону є послуги з централізованого опалення.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Положеннями ст. 68 ЖК України передбачено обов`язок квартиронаймачів нести витрати по оплаті комунальних послуг.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору

Відповідно до договору приєднання про надання послуг від 01.07.2014 року, виконавець зобов`язаний своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені цим договором.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 13 Закону України «Про житло-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Частиною 5 даної статті Закону встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом ЗО днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Абзацами 1-3 п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, передбачено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом ЗО днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

При цьому п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Так вказаними вище постановами Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830, та від 11 грудня 2019 № 1182 в які було в подальшому внесено зміни постановами Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року №1022, № 1023 що набрали чинності з 1 жовтня 2021 року, окрім зазначених Правил було затверджено також типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, в тому числі типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води

Згідно з пунктами 1, 2 індивідуального договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному сайті підприємства https://lmkp.lte.lviv.ua.

При цьому, на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» розміщено публічні типові договори приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, (надалі - індивідуальний договір) від 1 грудня 2021 року (https://lmkp.lte.lviv.ua/images/pdoggv.pdf), окрім цього такі договори, були публіковані в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» № 190 від 01.10.2021 року, а відтак між сторонами наявні договірні правовідносини.

Абзацом 5 п. 13 Правил 830 встановлено, що фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Аналогічні положення містяться в п. 4 індивідуального договору.

Опитувальним листом споживача теплової енергії будинку підтверджується факт надання ЛМКП «Львівтеплоенерго» послуг з постачання теплової енергії, в тому числі і мешканцям будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», із 1 грудня 2021 року введено в дію нові договори зі споживачами. Відповідно до норм п.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з відповідачами є укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання, розміщений на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.lte.lviv.ua, типова форма якого затверджена згаданою постановою Кабінету Міністрів України №1022, від 08.09.2021 та відповідає положенням ст. 633,634 ЦК України .

Враховуючи наведене твердження сторони відповідачів щодо відсутності доказів укладення вищевказаного договору є безпідставним..

Відсутність підписаного договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі.

З постанови Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 вбачається, що таким чином, згідно з зазначеними нормами закону споживачі зобов язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За таких обставин із загальним висновком судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій про те, що відсутність укладення договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги, можна погодитися», а також у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що в квартирі відповідачів встановлена індивідуальна системи опалення.

Нарахування в будинку на АДРЕСА_2 , здійснюється комерційним приладом обліку теплової енергії, який обліковує кількість спожитої теплової енергії будинком.

Згідно з ст. п.6. ст. 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та п. 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 року - споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонуваннявнутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» також визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку; ч. 1 ст. 5 спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Статтею 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» всановлені обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема: 1) забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; 2) забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; 3) використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; 4) додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; 5) виконувати рішення зборів співвласників; 6) забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; 7) відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку; 8) додержуватися чистоти в місцях загального користування і тиші згідно з вимогами законодавства; 9) забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом; 10) своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. А відповідно до п. 2 ст. 12 цього Закону витрати на управління багатоквартирним будинком включають витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку.

Таким чином система опалення, як інженерна система будинку, яка призначена для задоволення потреб усіх співвласників (мешканців будинку), належить на праві спільної сумісної власності всім співвласникам, які зобов`язані забезпечувати належне її утримання, що також включає і витрати на оплату комунальних послуг щодо цього спільного майна.

Порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії визначено ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Зокрема, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 10 обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування (далі - МЗК) та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, а саме: Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.12.2018 №315 (далі - Методика №315).

Відповідно до розділу II Методики №315 загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Згідно з п. 2 розділу І Методики №315 загальнобудинкові потреби опалення - це витрати на опалення МЗК та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньо- будинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Порядок визначення та розподілу обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення передбачено розділом IV Методики №315.

Відповідно до п. 8 розділу IV Методики №315 у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку:

для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %;для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %;для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку.

Пункт 12 розділу IV Методики №315 передбачає, що обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Водночас, у п. 11 розділу IV Методики №315 визначено: якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у МЗК та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком.

Методика №315 не передбачає обов`язкового встановлення спеціальних нагрівальних приладів у МЗК. Більше того, ні Методикою №315, ні Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» чи будь-яким іншим нормативно-правовим актом не передбачено звільнення споживачів від обов`язку оплати теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування, у разі відсутності у них окремих опалювальних приладів.

Враховуючи наведене, кожен власник - споживач зобов`язаний брати участь у загальному розподілі обсягу спожитої будинком теплової енергії, в тому числі витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, та своєчасно і в повному обсязі оплачувати надану йому послугу з постачання теплової енергії.

Окрім того, на запит ЛМКП «Львівтеплоенерго» щодо питання розподілу обсягу теплової енергії, витраченої на опалення МЗК та допоміжних приміщень будівлі, Департамент комунальних послуг та комунального обслуговування Міністерства розвитку громад та територій України в межах наданих повноважень повідомлено, що теплопостачальна організація здійснює комерційний облік споживання теплової енергії, наданої для всього будинку як єдиного майнового комплексу. А співвласники будинку оплачують теплову енергію, яка використовується для опалення всього будинку: як квартир і нежитлових приміщень, так і місць загального користування, в тому числі і втрати тепла внутрішньобудинкових мереж системи опалення будинку, в незалежності від встановлення окремих опалювальних приладів у місцях загального користування. У тому числі оплачують таку теплову енергію і співвласники, що мають індивідуальне опалення. Слід зазначити, що чинними нормативно-правовими актами не передбачено звільнення споживачів від обов`язку оплати теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування, у разі відсутності у них окремих опалювальних приладі»

З постанови Верховного Суду від 22.12.2020 у справі №311/3489/18 вбачається, що відключення централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від оплати за централізоване опалення місць загального користування будинку, вирішено, що така оплата вноситься незалежно від наявності автономного опалення.

Отже, судом встановлено, що відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_4 , зареєстровані та проживають за даною адресою. В даному будинку здійснюється надання послуг з постачання теплової енергії до місць загального користування. Згідно з нормами чинного законодавства кожен власник - споживач зобов`язаний брати участь у загальному розподілі обсягу спожитої будинком теплової енергії, в тому числі витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, та своєчасно і в повному обсязі оплачувати надану йому послугу з постачання теплової енергії. Оскільки відповідачі, отримавши послуги з постачання теплової енергії до місць загального користування, від виконання обов`язку по їх оплаті ухилились та допустили утворення заборгованості, що вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачів за постачання теплової енергії до місць загального користування у будинку АДРЕСА_2 , яка становить 3470, 51 грн., тому боржники не виконали свого зобов`язання щодо сплати послуги з централізованого постачання теплової енергії, в них виникає обов`язок сплати суму боргу.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що відповідачі, отримавши за спірний період послуги з постачання теплової енергії належної якості, зобов`язані оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. А тому, позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідачів заборгованості у вказаному розмірі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідачів в рівних частинах підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 19, 76, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 4, 11, 16, 264, 360, 431, 509, 526, 530, 625, 634 ЦК України, ст. ст. 64, 66, 67, 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (адреса місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Д.Апостола,1) заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 року по 29.02.2024 року в розмірі 3470,51 грн. та перерахувати кошти за реквізитами - Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго",, 79040, Львівська обл., м. Львів, вул. Д. Апостола, 1, МФО: 320478 , № р/р: НОМЕР_2 в АБ «УКРГАЗБАНК».

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (адреса місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Д.Апостола,1) 3028, 00 грн. судового збору та перерахувати кошти за реквізитами - Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго",, 79040, Львівська обл., м. Львів, вул. Д. Апостола, 1, МФО: 320478 , № р/р: НОМЕР_2 в АБ «УКРГАЗБАНК».

Повний текст рішення проголошено 14.11.2024 року о 16 год. 30 хв.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Р.Юрків.