Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/458/24
Провадження № 2/935/499/24
РІШЕННЯ

Іменем України

13 червня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Янчук В.В.,

зі секретарем - Кумечко С.М.,

за участі:

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Коростишів цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежнострахова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач, приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернулись до Коростишівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

В обгрунтування позовних вимог зазначили, що 27 червня 2022 року між приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - Позивач) та ОСОБА_3 (далі - Страхувальник) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/209699613.

У відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

14.06.2022 року, о 17 год.00 хв. в м. Коростишів, по вул.. Київській, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ВАЗ», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » здійснив зіткнення з автомобілем «КІА», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 ».

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «КІА», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.

Відповідно до постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 02.08.2023 року по справі №935/2090/23, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Відповідачем Правил дорожнього руху України, чим останній скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

З огляду на вищевказане, власник пошкодженого автомобіля «КІА», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » - звернувся до Страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № ЕР/209699613 від 27.06.2022 року.

Так, на підставі страхового акту №011/037/025114/23/1 потерпілому внаслідок ДТП Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмір: 40576,29 грн..

Таким чином, загальний розмір виплаченого Позивачем страхового відшкодування за Полісом № ЕР/209699613 від 27.06.2022 року потерпілому, склав:40576,29 грн.

Підпунктом "в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовленні на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптеки або призначенні медичним працівником).

Водночас, як вбачається з постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 02.08.2023 року, Відповідач керуючи автомобілем «ВАЗ», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » здійснив зіткнення з автомобілем «КІА», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », після чого самовільно залишив місце ДТП.

Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З огляду на вищезазначене, у Відповідача виникло зобов`язання відшкодувати Позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № ЕР/209699613 від 27.06.2023 року.

З метою досудового врегулювання спору Відповідачеві було направлено Претензію про відшкодування збитків в порядку регресу.

Ніяких дій зі сторони Відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було, а відтак, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності № ЕР/209699613 від 27.06.2022 року.

Просили суд стягнути з Відповідача на користь Позивача страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 40576,26 грн. Витрати по сплаченому судовому збору в розмірі: 2 422,40 грн, покласти на Відповідача ( а. с. 1-5 ).

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. Призначено судове засідання у справі.

В судове засідання позивач свого представника не направив, до суду надійшло клопотання, підписане представником ПАТ «УПСК» Гончаровим Р.В., який діє на підставі довіреності № 1740 від 21.08.2023 року, в якому просили провести судове засідання без участі позивача та його представника.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 , в судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечили щодо їх задоволення. Відповідач зазначив, що пропонував водію транспортного засобу «КІА» відремонтувати пошкодження, однак останній відмовився.

Інших заяв та клопотання від учасників судового розгляду на адресу суду не надходило.

Суд, вислхавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як встановлено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 27 червня 2022 року між приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/209699613 ( а. с.6 ).

У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

Так, 14.06.2022 року, о 17 год.00 хв. в м. Коростишів, по вул. Київській, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ВАЗ», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » здійснив зіткнення з автомобілем «КІА», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 ».

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «КІА», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.

Відповідно до постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 02.08.2023 року по справі №935/2090/23, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Відповідачем Правил дорожнього руху України, чим останній скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Водночас, як вбачається з постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 2.08.2023 року по справі №935/2090/23, відповідач керуючи автомобілем «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » здійснив зіткнення з автомобілем «КІА», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », після чого залишив місце ДТП.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлено, що ПП`Агропром-енерго, в особі представника ОСОБА_4 , як власник автомобіля «КІА», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » ( а.с. 8-11), звернулись до позивача, як страховика винної особи в дорожньо-транспортній пригоді ( ОСОБА_1 ) з заявою про страхове відшкодування за Полісом № ЕР/209699613 ( а. с.8 ).

Так, на підставі страхового акту №011/037/025114/23/1 від 14.06.2023 року ( а. с.17 ), позивачем ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмір 40576,29 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 162223490 від 20.07.2023 року.

Встановлено, що з метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу ( а. с. 18 ), яка залишилася з боку відповідача без виконання та поза увагою.

Отже, звертаючись до суду з вищевказаним позовом, позивач вважає, що з відповідача повинно бути стягнуто суму сплаченого відшкодування в порядку регресу в розмірі 40576,29 гривень.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідальність страховика регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 5 цього Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 22 вищезазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За ст. 22 п. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 38.1.1. Закону України ОСЦПВВНТЗ, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом, згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Оскільки, відповідно до постанови суду водій забезпеченого транспортного засобу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків та покинув місце ДТП, то у ПрАТ «УПСК» виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до водія.

Тому, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 40576,29 грн є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ч. 4 ст. 206 ЦПК України ).

Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем, який виплатив потерпілій особі завдану майнову шкоду, правомірно заявлені вимоги до відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. У разі відмови в позові - на позивача.

Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Так, при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцію № 162225537 від 09.02.2024 року ( а. с.5 ).

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, однак після початку розгляду справи по суті.

А отже, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» підлягають стягненню понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 15, 22, 993, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 82, 131, 141, 142, 187, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 274, 353-355 ЦПК України, Законом України ,,Про страхування", Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська пожежнострахова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» грошові кошти в порядку регресу в сумі 40 576 (сорок тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» 2422,40 грн. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено: 18.06.2024

Сторони у справі:

Позивач: Приватне акціонерне товариство» Українська пожежно-страхова компанія», місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя В.В. Янчук